1
REVISTA PRESEI
DIN PERSPECTIVA DE GEN
Perioada: 23-29 Martie 2015
CUPRINS
POLITICĂ 5
Viorica Dăncilă a fost desemnată preşedinte interimar al Organizaţiei Femeilor PSD 5
Mediafax, 27 martie 2015 5
Surpriza PNL pentru Primăria Constanţa: Ramona Mănescu. Ea este dispusă să intre în competiţia pentru desemnarea candidatului liberal 6
Adevărul, 29 martie 2015 6
EDUCAȚIE 7
Ce învaţă liceenii la Religie: sexul înainte de căsătorie, masturbaţia, adulterul - păcate grave. Avortul determină consumul şi dependenţa de droguri 7
Adevărul, 23 martie 2015 7
SOCIAL 9
Coaliția pentru Egalitate de Gen și-a mărit numărul de organizații membre 9
ONGEN website, 23 martie 2015 9
Scandalos: 200 de femei din timiș reclamă anual că sunt bătute de parteneri: „Un ordin de protecție venit la trei luni după cerere este inutil” 10
Presaalert.ro, 29 martie 2015 10
Fostul şef al Agenţiei pentru Plăţi Timiş, acuzat că a hărţuit sexual o angajată, scapă de urmărirea penală 12
Rtv, 25 Martie 2015 12
Nicio sesizare de hărţuire sexuală la locul de muncă, în Olt 13
Gazeta Nouă, 24 martie 2015 13
SĂNĂTATE 15
Medicii nu mai vor să facă avorturi în postul paştelui. Mărturii cutremurătoare: Era sânge peste tot 15
Rtv, 26 Martie 2015 22:23 15
Aruncaţi cu pietre! Sunt pentru avort! 17
Presa Alert website, 25 martie 2015 17
Pastile care provoaca avort, in vestiarele medicilor de la Spitalul de Urgenta Vaslui 18
Europa FM website, 28 martie 2015 18
4 din 10 femei iau această decizie măcar o dată în viaţă. Explicaţia unei realităţi ce a adus România în TOP 3 în Europa: „Nu sunt de la ţară, nu vreau să mă doară”G 19
Gâ, 28 martie 2015 19
Spitalul Judeţean ar putea plăti 2 milioane de euro pentru malpraxis. Un tânăr a rămas fără un picior, o femeie a murit în urma unui chiuretaj 24
Mediafax, 24 martie 2015 24
Experţii în oncologie laudă decizia actriţei Angelina Jolie de a-şi extirpa ovarele: Decizia ei este curajoasă şi are puterea de a influenţa 26
Mediafax, 25 martie 2015 26
MASS-MEDIA 30
Acuzaţii de viol la o petrecere organizată pentru Super Bingo Metropolis, emisiunea Antenei 1 30
Adevărul, 28 martie 2015 30
ARTĂ-CULTURĂ 31
”De cîte femei e nevoie ca să faci un teatru?” – de Iulia Popovici 31
Adevărul, 23 martie 2015 31
Expoziție. Victoria Art Center vă invită la vernisajul expoziției ”Discriminări urbane” curatoriată de Gabriela Mateescu, marți, 31 martie, ora 19.00. 34
Rfi, 25 martie 2015. 34
Despre Bucureștiul (non) sexist la Cafeneaua critică! 35
Agerpres, 25 martie 2015 35
"Marussia", primul lungmetraj al Evei Pervolovici, de sâmbătă, în cinematografele din România 37
Mediafax, 26 martie 2015 37
Still Alice, prezentat în premieră în România în deschiderea DaKINO, 2015 38
Liternet, martie 2015 38
Frumuseţea naturală a femeilor, prezentată într-un album lipsit de inhibiţii 39
Adevărul, 25 martie 2015 39
Imaginile degradante cu corpuri feminine, interzise pe panourile publicitare din Roma 40
TOTB.ro, 26 martie 2015 40
INTERNAŢIONAL 41
Ziua internațională a comemorării victimelor sclaviei și comerțului transatlantic cu sclavi 41
Agerpres, 25 Martie 2015 41
Tara in care nicio femeie nu a aparut vreodata pe o bancnota. Demers istoric pentru alegerea candidatei potrivite 43
Ştirile Pro TV website, 26 martie 2015 43
Roma are un primar feminist! Decizie importanta pentru femei 44
Garbo.ro, 26 martie 2015 44
Egipt. Este femeie, dar timp de 40 de ani a purtat haine de bărbat. Pentru gestul său a primit distincţia de "cea mai bună mamă" 45
Gâ, 26 martie 2015 45
O femeie conduce o unitate de artilerie a separatiştilor din estul Ucrainei 47
Adevărul, 23 martie 2015 47
DIASPORA 49
REPORTAJ: Cinci românce îşi cresc copiii în închisori din state europene 49
Mediafax, 29 martie 2015 49
LOCAL 53
Campanie umanitară iniţiată de un avocat: "Garantez personal, întrucât am cunoscut problemele familiei prin prisma profesiei" 53
Avocatura, 25 martie 2015 53
Șantaj sexual la o firmă din Botoșani: Patronul filma partidele de sex cu angajatele obligate să se supună! 55
Botoșăneanul, 29 martie 2015 55
Drama Mihaelei, incendiata de sot, in timp ce copiii dormeau in alta camera. "Imi amintesc cand am izbucnit in flacari" 56
Ştirile Pro TV website, 25 martie 2015 56
Un recidivist din Oradea a încercat să violeze trei femei într-o singură noapte 58
Gâ, 27 martie 2015 58
Bănuit de tâlhărie calificată și tentativă de viol, depistat la scurt timp de la sesizare 59
Bacau NET, 27 martie 2015 59
Olt: Două fete de 9 şi 15 ani şi tatăl acestora, găsiţi spânzuraţi. Ipoteză: Bărbatul şi-ar fi omorât fiicele, apoi s-ar fi sinucis 60
Mediafax, 28 martie 2015 60
Femeia care a născut în tren, decăzută din drepturile părinteşti. Bârlădeanca va fi obligată să facă tratament psihiatric 61
Adevărul, 27 martie 2015 61
Timiş: Cinci persoane, acuzate de trafic de persoane 63
România Liuberă, 24 martie 2015 63
SPORT 64
Fundaşul naţionalei de fotbal Paul Papp, audiat la Tribunalul Vaslui într-un caz de trafic de minori 64
Mediafax, 24 martie 2015 64
Fostul jucător australian de tenis Bob Hewitt a fost găsit vinovat de viol şi agresiune sexuală 66
Mediafax, 23 martie 2015 66
POLITICĂ
Viorica Dăncilă a fost desemnată preşedinte interimar al Organizaţiei Femeilor PSD
Mediafax, 27 martie 2015
De Alexandru Moise şi Ovidiu Bărbulescu,
Europarlamentarul PSD Viorica Dăncilă, lider al grupului PSD din Parlamentul European, a fost desemnată, vineri, drept preşedinte interimar al Organizaţiei Femeilor Social-Democrate, post vacant după ce Rovana Plumb, care deţinea această funcţie, a fost votată preşedinte al Consiliului Naţional PSD.
Dăncilă va deţine interimatul până la Conferinţa Naţională a organizaţiei, programată pentru luna octombrie.
Rovana Plumb, care conducea Organizaţia de Femei a PSD din 2005, a fost votată la sfârşitul săptămânii trecute preşedinte al Consiliului Naţional al PSD.
Plumb şi-a anunţat public candidatura la CN al PSD, în 7 martie, în faţa a 1.500 de femei social-democrate reunite, la Romexpo, propunerea fiind făcută de Viorica Dăncilă.
Din 2010, Dăncilă este vicepreşedinte al Organizaţiei Naţionale de Femei a PSD, iar din 2005 este vicepreşedinte al Organizaţiei judeţene a PSD Teleorman.
În vârstă de 51 ani, Viorica Dăncilă este membru PSD din 1996.
Surpriza PNL pentru Primăria Constanţa: Ramona Mănescu. Ea este dispusă să intre în competiţia pentru desemnarea candidatului liberal
Adevărul, 29 martie 2015
Adrian Boioglu,
PNL Constanţa ar putea să o trimită în cursa pentru Primăria Constanţa de anul viitor pe Ramona Mănescu. Ea a admis că este dispusă să participe la competiţia internă pentru desemnarea candidatului dacă şi colegii săi o consideră potrivită pentru această funcţie. PNL Constanţa va anunţa candidatul la Primărie spre finalul acestui an.
Ramona Mănescu a spus duminică, 29 martie, că a intrat recent în PNL Constanţa, filiala în care a debutat în politică în urmă cu 25 de ani. Ea doreşte să sprijine echipa de la malul mării pentru ca aceasta să câştige nu doar Primăria Constanţa, dar şi preşedinţia Consiliului Judeţean.
“Sprijin o echipă care de mult timp se străduieşte să schimbe modul cum se face politică şi administraţie în Constanţa. În ceea ce priveşte o eventuală participare în alegeri în primul rând hotărârea aceasta o ia Biroul şi doar în baza unor sondaje care vor fi făcute. Dacă Biroul va considera că sunt una dintre persoanele care ar trebui să intre sigur că voi accepta acest lucru şi voi intra în cursa internă”, a afirmat Ramona Mănescu.
Preşedintele organizaţiei judeţene a PNL Constanţa, Gheorghe Dragomir, a declarat că persoanele care vor să candideze pentru Primăria Constanţa se înscriu mai întâi într-o cursă internă în interiorul formaţiunii, iar cel mai bine plasat va fi candidatul PNL la alegerile locale de anul viitor. Desemnarea celui mai bun candidat va fi făcută în urma a două sondaje de opinie, unul care urmează să fie realizat în luna mai, iar celălalt în toamnă, iar în urma rezultatelor înregistrate va fi anunţată persoana care va încerc să câştige Primăria Constanţa la alegerile locale din 2016.
EDUCAȚIE
Ce învaţă liceenii la Religie: sexul înainte de căsătorie, masturbaţia, adulterul - păcate grave. Avortul determină consumul şi dependenţa de droguri
Adevărul, 23 martie 2015
Simona Voicu
În timp ce la clasele mici copiii învaţă din manualele de religie cu frica de păcat şi pedeapsă, la clasele mai mari se predă elevilor despre păcatul avortului, abstinenţă până la căsătorie, adulter, precum şi yoga şi astrologie, care sunt considerate păcate.
Liceenii află din manualele de religie că este un mare păcat să începi viaţa sexuală înainte de căsătorie, iar avortul este un păcat capital.
În manualul de religie de clasa a XII-a, adolescenţilor le este relatată întâmplarea unei tinere care a recurs la o întrerupere de sarcină, autorii insistând asupra "urmărilor sufleteşti".
Autorii manualului încearcă să aibă impact asupra liceenilor şi cu o informaţii emoţionante: „Îmi revine mereu în memorie imaginea micului embrion de 7 cm lungime care dădea din mâini şi din picioruşe“. Mai mult, elevii află că avortul poate duce la consum şi dependenţă de droguri.
Din cauza avortului, tânăra din povestea relatată elevilor de clasa a XII-a, pierzându-şi liniştea interioară, a început să îşi procure droguri pentru "a-şi năuci mintea" şi "a devenit dependentă de ele".
Indiferent de cultul căruia aparţin, elevii de liceu învaţă la religie că viaţa sexuală începută înaintea căsătoriei, adulterul, concubinajul sunt păcate grave.
În manualul de religie aparţinând cultului greco-catolic, pe lista păcatelor grave sunt incluse şi "masturbaţia, pornografia, prostituţia sau homosexualitatea".
Intoleranţă religioasă, yoga - "lucrarea demonilor"
Majoritatea manualelor de religie de liceu cuprind observaţii menite să incrimineze celelalte religii. Astfel, în manualul de religie pentru clasa a XI-a de la Editura Corint, autorii consideră cultele religioase din România drept "mişcări religioase care acţionează în spaţiul unei confesiuni creştine tradiţionale, prin metode nedemne, inacceptabile din punct de vedere social şi moral". Intoleranţa religioasă o regăsim şi la Cultul Ortodox, destinat clasei a X-a. În manualul Editurii Dacia este atacată direct Biserica Greco-Catolică despre care se spune că "a dus la dezbinarea în planul credinţei a românilor transilvăneni şi a avut consecinţe majore, determinând instaurarea unui climat de neînţelegere şi neîncredere reciprocă, cu efecte pe termen lung."
În manualul pentru clasa a X-a, al aceeaşi edituri, liceenii află că Yoga este "lucrarea directă a demonilor". Tot la clasa a X-a, manualul Editurii CD Press, prezintă yoga drept o "o nesocotire a lui Dumnezeu".
Moaştele fac minuni
În acelaşi manual, elevii afla că superstiţiile viciază dreapta credinţă şi îi îndepărtează de Dumnezeu, iar astrologii sunt nişte vrăjitori, care, în Vechiul Testament erau pedepsiţi cu moartea, însă în zilele noastre "aceştia nu numai că au dreptul să facă ce vor, ci şi de a-şi publica convingerile".
Nelipsită pentru liceeni este şi tema sfintelor moaşte. Dacă elevii din clasele mai mici sunt speriaţi că pot fi călcaţi de maşini dacă nu merg să se închine la moaşte, liceenii află că "Sfânta Tradiţie" ne arată că moaştele "sunt înzestrate de Dumnezeu cu darul facerii de minuni".
Olimpic naţional, corigent la Religie
Dacă acum religia se studiază doar pe bază de cereri, pe când era obligatorie această disciplina a creat probleme elevilor care îndrăzneau să combată ideile profesorilor de religie. Mihai Tufă a studiat la Liceul Mihail Kogălniceanu din Vaslui, este fost olimpic naţional la geografie, însă în clasa a X-a a fost corigent la religie. "Eu am fost corigent la religie. Pe bune. Pentru că nu doream să mă duc, iar dacă mă duceam, aveam chef de discuţie iar în faţa ipocriziei deveneam 'impertinent'. Când mi se spunea să recit Crezul pe care îmi spusese sa îl învăţ, eu începeam să lupt împotriva obligativităţii mele. Când ii spuneam (profesorului n.r.) că nu m-a întrebat nimeni dacă vreau sa fiu botezat se uitau ca la aliens. Între timp eram olimpic la geografie şi astfel am avut pile bune, mi s-au pus câţiva de 10 după câţiva de doi la interventia parintilor, doamnei Rozeanu (profesorul de geografie n.r.) şi dirigintei. Asta se întâmpla în clasa a X-a. În clasa a XI-a am căzut de comun acord cu enoriasul delegat să nu mai merg la oră. M-am simţit liber şi câştigat de felul meu, singur. Cine vrea sa fie liber de aşa ceva, va fi", a declarat Mihai Tufă.
SOCIAL
Coaliția pentru Egalitate de Gen și-a mărit numărul de organizații membre
ONGEN website, 23 martie 2015
La începutul lunii martie 2015, Coaliția pentru Egalitate de Gen și-a extins numărul de organizații membre, prin aderarea altor cinci asociații care au ca obiectiv de activitate promovarea drepturilor femeilor. Cele cinci organizații sunt: Centrul Filia, Asociația EMA din Brașov, Centrul de Studii în Idei Politice (CeSIP), Centrul de Acțiune pentru Egalitate și Drepturile Omului (ACTEDO) și Asociația Plural.
Ele se alătură organizațiilor deja membre ale Coaliției: CPE – Centrul Parteneriat pentru Egalitate, Asociația pentru Libertate si Egalitate de Gen (A.L.E.G.), AnA – Societatea de Analize Feministe, Asociația Drepturilor Femeilor Rome E-Romnja și Asociația Front (Feminism Romania).
Organizațiile membre au ca obiectiv pentru următoarele luni să identifice probleme cu care se confruntă femeile sau anumite categorii de femei la nivel local și împreună să pună în practică planuri de acțiune a Coaliției cu scopul rezolvării problemelor identificate.
Scandalos: 200 de femei din timiș reclamă anual că sunt bătute de parteneri: „Un ordin de protecție venit la trei luni după cerere este inutil”
Presaalert.ro, 29 martie 2015
De Adriana Mîț,
Situație alarmantă în România: din numărul total de crime, omorul domestic, în familie, este cel mai prezent, avertizează Vasile Moldovan, directorul executiv al Asociației Pentru Promovarea Femeii din România, cu sediul în Timișoara.
Psihologul timișorean spune că s-ar înregistra mai puține crime în familie dacă legea ar fi respectată și s-ar emite mai multe ordine de protecție pentru femeile care reclamă că sunt bătute de soți, dar în timp util. Potrivit ultimelor statistici, doar în anul precedent, aproximativ 200 de femei din județul Timiș, victime ale violenței domestice, au beneficiat de serviciile oferite de APFR Timișoara.
Aici primesc asistență socială, sunt consiliate psihologic, participă la ședințe de psihoterapie, dar beneficiază și de asistență juridică. „Nu vorbim doar de vătămare corporală, care apare la majoritatea cazurilor de violență domestică, ci și despre abuz sexual, fie că vorbim de abuzul sexual asupra partenerei, fie că vorbim de abuzul sexual asupra copiilor. Din păcate, este o realitate, am avut astfel de cazuri în ultimii ani.
Abuzatorul are acest sentiment al puterii și dorește să-l exercite asupra membrilor familiei sub diferite forme și atunci sexualitatea este una din aceste forme, dorește să profite sexual de parteneră chiar dacă ea nu are dispoziția sau i se împotrivește”, explică Vasile Moldovan. Directorul executiv al APFR Timișoara mai atrage atenția că în țara noastră sunt emise foarte puține ordine de protecție de către judecători. „Plus că, de foarte multe ori, perioada este atât de îndelungată de la momentul la care o femeie solicită un ordin de protecție până în momentul în care-l obține încât este aproape inutil.
În mod normal și în orice stat civilizat din lumea aceasta, un ordin de protecție se emite imediat, la noi în țară s-au emis ordine de protecție și după trei luni de la solicitare, este absurd. Rolul lor este de a preveni crima sau omorul domestic. Rolul lui este esențial, pentru că are rol preventiv, are rol de a descuraja comportamentele abuzive și are rolul de a proteja victima. În România, din totalul crimelor, omorul domestic, în familie, este cel mai prezent”, mai precizează Vasile Moldovan.
Pentru că se emit prea puține ordine de protecție, psihologul timișorean spune că jumătate din cele 200 de femei care au beneficiat de serviciile oferite de APFR Timișoara anul trecut au și avut nevoie urgent de un adăpost. Din păcate, în orașul nostru există doar două astfel de adăposturi, iar locurile sunt prea puține. „Pentru că acest ordin de protecție nu funcționează, femeia și copiii trebuie să părăsească locuința, fug de multe ori de acasă datorită violențelor, ajung pe stradă, nu au unde să meargă și atunci au nevoie de adăpost. Din păcate, capacitatea de a oferi adăpost în Timișoara este foarte scăzută și atunci trebuie să găsești un alt adăpost, apelezi la prieteni, familia victimei până când situația de clarifică”, explică directorul executiv al APFR Timișoara. Femeile victime ale violenței domestice care au nevoie de sprijin pot suna la „Telefonul Albastru” – 0256 293 203.
Fostul şef al Agenţiei pentru Plăţi Timiş, acuzat că a hărţuit sexual o angajată, scapă de urmărirea penală
Rtv, 25 Martie 2015
Autor: Iulian Tudor
De un an de zile au avut nevoie procurorii de la Parchetul de pe lângă Judecătoria Timișoara să decidă neînceperea urmăririi penale în cazul lui Gheorghe Manolache, fost șef al Agenției Județene pentru Plăți și Inspecție Socială Timiș, acuzat de o angajată că ar fi hărțuit-o sexual, anul trecut.
Reprezentanții Asociației pentru Protecția Femeii din România, la care angajata a cerut disperată sprijin psihologic, sunt revoltați de cele întâmplate, mai ales că la dosar au fost depuse mai multe înregistrări audio realizate de femeie cu telefonul mobil. Astfel, juriștii asociației au depus o plângere penală împotriva procurorului care a instrumentat dosarul, în speranța că lucrurile se vor schimba, potrivit pressalert.ro.
În luna martie 2014, angajata Agenției pentru Plăți Timiș a depus o plângere penală împotriva lui Gheorghe Manolache, pe care l-a acuzat că a hărțuit-o cerându-i să întrețină relații sexuale cu el, timp de mai multe luni. De asemenea, angajata spunea că a fost amenințată că își va pierde locul de muncă, dacă nu va da curs solicitărilor.
După ce au fost sesizați și șefii de la București ai directorului de la Agenția pentru Plăți Timiș, Gheorghe Manolache a fost mutat pe o funcție de conducere inferioară, și anume pe cea de șef al Serviciului Economic din cadrul agenției, pe care se află și în acest moment.
"Procurorul care s-a ocupat de dosar, care a instrumentat acest dosar, a dat neînceperea urmăririi penale ignorând, asta e dureros, probele din dosar. Era un probatoriu atât de puternic în acel dosar încât nici măcar nu trebuia să ai studii elementare de Drept ca să poți să spui că pentru omul ăsta trebuie dat drumul la începerea urmăririi penale. Este absolut revoltător ce s-a întâmplat. Sunt atât de puține cazuri de hărțuire sexuală în care femeile au curajul să facă plângere, au probele necesare ca să meargă mai departe și, cu toate astea, iată că instituțiile care sunt abilitate în momentul de față le descurajează. Procurorul a ignorat toate probele din dosar și și-a sprijinit motivația doar pe declarația agresorului, este jignitor", a spus Vasile Moldovan, directorul executiv al APFR Timișoara.
Reprezentanții asociației sunt nemulțumiți și de faptul că procurorul care a instrumentat dosarul a dat un răspuns după un an de zile de la depunerea plângerii penale de către angajata agenției, “la solicitarea colegilor noștri de pe juridic”.
Nicio sesizare de hărţuire sexuală la locul de muncă, în Olt
Gazeta Nouă, 24 martie 2015
de Ilie Bîzoi
Deşi Legea 202 privind discriminarea femeilor la locurile de muncă ori hărţuirea sexuală la serviciu este în vigoare încă din 2002, Inspectoratul Teritorial de Muncă (ITM) Olt nu a dat nicio sancţiune. Explicaţia este simplă: şi anume aceea că din 2002 încoace nu a fost depusă nicio sesizare cu privire la aceste aspecte.
Salariaţii nu sesizează şi chiar dacă ar reclama, atât lor, cât si inspectorilor de muncă le este extrem de dificil sa facă dovada unui fapt de discriminare ori hărţuire sexuală la serviciu.
În aceste condiţii, celui care se consideră discriminat nu-i rămâne decât calea instanţei de judecată. Orice sesizare sau reclamaţie va putea fi adresată instanţei şi după încetarea relaţiilor în cadrul cărora a apărut discriminarea, dar nu mai târziu de un an de la data săvârşirii.
Amenda de un miliard de lei vechi pentru hărţuire sexuală la locul de muncă
Inspectorii de muncă încearcă să identifice cazurile de hărţuire sau discriminare sexuală la locul de muncă, prin discuţiile pe care le poartă, în cadrul acţiunilor de control, cu salariaţii sau cu angajatorii. Pe parcursul acestui an, ITM Olt va derula o amplă campanie care vizează respectarea prevederilor privind egalitatea de şanse şi tratament între femei şi bărbaţi.
„Avem o acţiune dispusă de Inspecţia Muncii, care se derulează pe tot parcursul anului 2015, în care la anumite unităţi unde lucrează şi femei şi bărbaţi inspectorii de muncă întreabă salariaţii atunci când le cer date despre activitatea lor şi dacă au întâmpinat cazuri de hărţuire sau de discriminare între femei şi bărbaţi. Până acum nu am avut situaţii în care salariaţii să precizeze acest lucru. Probabil că e şi mai greu de dovedit”, a precizat inspector şef Cristian Ungureanu, şeful ITM Olt.
Potrivit legislaţiei în vigoare, hărţuirea sexuală la locul de muncă se sancţionează cu amenzi cuprinse între 3.000 de lei şi 100.000 lei sau cu închisoare de la trei luni la un an (spre deosebire de vechiul Cod penal în care pedeapsa prevăzută era de la trei luni la doi ani sau amendă). Mai mult, după 1 februarie 2014, odată cu intrarea în vigoare a noului Cod Penal, pe lângă faptul că infracţiunea de hărţuire sexuală - ca infracţiune contra integrităţii sexuale - îmbracă altă forma şi este prevăzută de alt text de lege (articolul 223 din noul Cod Penal), s-a adăugat şi hărţuirea ca infracţiune contra libertăţii persoanei, prevăzută la articolul 208 Noul Cod Penal.
Aşadar, hărţuirea sexuală în noul Cod Penal (articolul 223) impune ca favorurile de natură sexuală pretinse să aibă loc în mod repetat, acestea să fie în cadrul unei relaţii de muncă sau similar, iar prin acestea victima a fost intimidată sau pusă într-o situaţie umilitoare, fiind îndepărtată condiţia ierarhiei la locul de muncă. Angajatorii sunt obligaţi să informeze permanent salariaţii, inclusiv prin afişare în locuri vizibile, cu privire la drepturile pe care aceştia le au în ce priveşte respectarea egalităţii de şanse şi de tratament între femei şi bărbaţi în relaţiile de muncă, dar şi cu privire la comportamentul nedorit la locul de muncă, definit drept hărţuire sau hărţuire sexuală.
SĂNĂTATE
Medicii nu mai vor să facă avorturi în postul paştelui. Mărturii cutremurătoare: Era sânge peste tot
Rtv, 26 Martie 2015 22:23
Autor: Filip Stan
Tot mai mulţi medici refuză sa facă întreruperi de sarcină pacientelor în postul Paştelui sau al Crăciunului. Datele arată aceeaşi situaţie şi în rândul clinicilor şi spitalelor. Numărul unităţilor medicale care nu fac avort la cerere s-a dublat în ultimii ani.
În fiecare lună în spitalele publice din România se fac mii de intervenţii chirurgicale pentru întrerupere de sarcină. Cu inima strânsă sau fără niciun regret în suflet, femeile trec pragul cabinetelor medicale de ginecologie pentru a scăpa de fapturile din pântece. Daca in perioada comunista avortul si contraceptia erau interzise in Romania, iar femeile care recurgeau la aceste metode puteau ajunge la inchisoare, in prezent legislatia din Romania le permite acestora sa faca avort la cerere pana la 13 saptamani. Trist este că în fiecare an numarul nou-nascutilor scade dramatic.
„Am facut un chiuretaj acum cateva minute. Mai am acasa copii. Am hotarat sa renunt la copil pentru ca nu am cu ce sa il cresc. Cand o sa ajung acasa, cu siguranta o sa plang", spune o tanara careia nu i-a luat mai mult de cincisprezece minute sa 'scape' de pruncul pe care nu si-l dorea.
Interesant este că în perioada postului, exista medici ginecologi care refuza să facă întreruperi de sarcină. Au luat aceasta hotarare pentru ca au înţeles ca nu au dreptul sa ia viata nimanui.
Dr. Ionel Cioata, unul dintre cei mai renumiti specialisti in obstetrica – ginecologie din Timisoara, a facut aceasta alegere spunând că la un moment dat şi-a dat seama că avortul reprezintă un păcat capital.
„Am incetat sa mai fac avorturi, pentru ca am constientizat ca exista Dumnezeu, iar avortul este un pacat capital. Am facut foarte multe chiuretaje pentru ca am prins si perioada Revolutiei din '89. Eram rezident in acea perioada. In anul 1990, intr-un spital din Timisoara, unde am lucrat pana acum patru ani, a fost macel. Acolo zilnic se faceau peste 100 de avorturi", a declarat pentru opiniatimisoarei.ro medicul Ionel Cioata.
Doctorul povesteste ca au fost multe cazuri care l-au marcat de-a lungul carierei.
„Inainte de '89 ma marcau fetele tinere sau chiar femeile care aveau mai multi copii si din cauza acelui decret, care prevedea ca femeia are voie sa faca intrerupere de sarcina doar dupa al patrulea copil sau dupa doua operatii de cezariana. Multe dintre femei apelau la diverse metode prin care isi puneau viata in pericol. Veneau in stadii depasite, cu complicatii pulmonare, renale si in special complicatii legate de coagularea sangelui. Am vazut femei tinere de 18-19-20 de ani care au murit sub ochii nostri din cauza acelor complicatii. Dupa aceea, ce m-a marcat teribil, a fost imaginea cu doua ambulante in care era sange peste tot. Se faceau pe banda rulanta aceste chiuretaje. Nu au cum sa stearga vreodata din memoria mea acele imagini", a povestit cu amaraciune doctorul timisorean.
Părăsite de prietenii lor, îndemnate de părinţi sau susţinute din ambele părţi, tinerele ajung la ginecolog pentru a întrerupe o sarcină nedorită. Nu se gândesc că orice măsură intrauterină poate produce efecte secundare, că pot avea mai târziu probleme de fertilitate sau că regretele întârziate nu mai pot îndrepta decizia luată.
Potrivit ultimelor date ale Institutului National de Statistica din 2013, numarul de avorturi la cerere a fost de peste 80.000, in scadere fata de anii anteriori (2012 – 87.477 de cazuri, 2011 – 102.896 de cazuri, 2010 – 101.271 de cazuri). Cele mai multe se inregistreaza in intervalul de varsta 20 – 40 de ani, cand intre doua si trei femei din 100 fac intrerupere de sarcina in Romania.
Aruncaţi cu pietre! Sunt pentru avort!
Presa Alert website, 25 martie 2015
De Loredana Codruţ,
Sâmbătă am avut neplăcerea să citesc o ştire despre un marş împotriva avortului la Timişoara. O acţiune care se petrece de ani buni de zile şi care e aplaudată de multă lume. Înţeleg şi sunt conştientă că citind titlul mulţi dintre voi mi-ar spune că dacă mama mea făcea avort, nu eram nici eu aici. Nu sunt pentru crime. Şi da, sunt pentru viaţă. Dar sunt şi pentru avort.
Cu tot respectul pentru toţi cei care se dau mari activişti de orice fel, un preot nu poate spune nimic despre avort. Un bărbat nu poate face asta. Fiindcă el nu poate da viaţă. El nu ştie cum e să porţi un copil în pântece sau cum e să faci un avort. Niciunul din oamenii aceia care ies şi strigă în stradă că luptă pentru viaţă nu cunosc vieţile celor pe care le condamnă că fac avort. Nu ştiu dacă ele sunt femei bătute, violate sau dacă sunt doar tinere care lipsite de iubirea părinţilor au ales căi greşite. Oameni buni, nu le mai puneţi încă un bolovan la gât.
Un avort e o TRAUMĂ! A cere oricui să păstreze un copil pentru că aşa vreţi voi e O ABERAŢIE. Am senzaţia uneori că trăim o psihoză sufocantă. Să faci sex e păcat, să faci avort e păcat, să iei anticoncepţionale e iar păcat. Iar dacă nu faci sex, o dai în altele, doar ipocriţii nu admit asta. Deci ce ne facem până la urmă? Eu zic şi cred că fiecare e liber să decidă ce şi cu cine face.
Nu cred că o femeie care face avort poate fi mai vinovată decât un om care pretinde că luptă pentru viaţă având pretenţia că este în măsură să le spună altora ce este mai bine pentru ei. La ce e bună o viaţă dacă e musai să o trăieşti după reguli stupide impuse de alţii? Mai e a ta? Pentru ce luptați? Nimeni nu poate şi nu are dreptul să impună cuiva cum să îşi trăiască viaţa.
Ne pierdem zilnic în marea de promisiuni de mai bine, dar uităm să fim oameni. Să ne vedem de treaba noastră. Suntem organismici când judecăm şi punem etichete și ne vrem divini când le spunem altora cum să trăiască. Asta nu e evoluţie. E prostie în formă pură, penibilă, agresivă şi contagioasă. Sigur, natalitatea o fi în scădere, dar ăsta nu e un motiv să turnăm copii pe bandă rulantă.
Statul să facă bine să ofere locuri de muncă şi condiţii decente de trai, apoi discutăm de copii, educaţie, condiţii şi altele. Asta desigur dacă nu cumva stimații activiști care propagă vina în rândul femeilor, fără să știe la ce duce asta, au un fond ascuns din care pot întreține copiii a căror naștere o trâmbițează. Un copil e o binecuvântare, dar între o viață de vis și una de coșmar e doar granița dintre un părinte pregătit și un iresponsabil care doar iubește sexul și pentru care un copil e o greșeală. Grijă mare!
Pastile care provoaca avort, in vestiarele medicilor de la Spitalul de Urgenta Vaslui
Europa FM website, 28 martie 2015
Anchetatorii solicită un control al Agenției Naționale a Medicamentului.
Procurorii susțin că au descoperit pastile care provoacă avort în vestiarele unor medici secția de Ginecologie a Spitalului de urgență Vaslui.
Anchetatorii solicită un control al Agenției Naționale a Medicamentului pentru a se stabili legalitatea deţinerii acestora.
Simona Botez și Doina Andrei, medici ginecologi ai spitalului vasluian, sunt acuzate de procurori că au comis fapte grave de fals şi infracţiuni de corupţie.
După arestarea acestora, s-a solicitat efectuarea unui control de către inspectorii ANAF asupra modului în care funcţionau cabinetele medicale ale celor două inculpate.
Tot mai multe foste paciente ale acestora au denunţat, în ultimele săptămâni, că au fost condiţionate să dea șpagă pentru a naşte sau pentru alte servicii medicale ginecologice.
4 din 10 femei iau această decizie măcar o dată în viaţă. Explicaţia unei realităţi ce a adus România în TOP 3 în Europa: „Nu sunt de la ţară, nu vreau să mă doară”G
Gâ, 28 martie 2015
De Mădălina CHIŢU,
Patru din zece românce nasc prin cezariană. Cifrele sunt îngrijorătoare, avertizează Organizaţia Monială a Sănătăţii. Nici medicii români nu sunt mândri de această statistică, care plasează România pe locul trei în Europa, după Cipru şi Italia, şi spun că gravidele sunt cele care aleg operaţia în detrimentul naşterii naturale: ”Dacă prietena, vecina şi colega au ales cezariana, eu de ce să nu o fac? Nu sunt de la ţară, nu vreau să mă doară” este una dintre explicaţiile pe care femeile însărcinate le-o oferă obstetricienilor.
Statisticile de specialitate arată că numărul naşterilor prin cezariană creşte de la un an la altul. În 2008, numărul româncelor care năşteau prin cezariană era de 23,6%. În prezent, procentajul a ajuns la 36,9%. Dr. Gabriel Lemnete, medic ginecolog, la Maternitatea Polizu, a identificat pentru gândul factorii din cauza cărora România este fruntaşa Europei la capitolul naşterilor prin cezariană.
OMS: Doar 15% din naşteri ar trebui să fie prin cezariană
Cercetătorii britanici de la Universitatea City, din Londra, au analizat datele cu privire la numărul de naşteri prin cezariană din 26 de ţări din Europa, printre care şi România. Rezultatele arătă că în ţările nordice numărul cezarianelor este mai mic, spre deosebire de cel înregistrat în ţările din sudul şi estul Europei.
Potrivit datelor, în Cipru o femeie din două optează cezariana în detrimentul naşterii naturale. Pe locul doi se află Italia – 38%, iar pe locul trei se află România – 36,9%, scrie cotidianul francez Le Figaro, care prezintă rezultatele studiului. Cele mai puţine cezariene se înregistrează în Islanda, respectiv 14.8%, ţară urmată de Finlanda cu 16,8%de naşteri prin cezariană şi Olanda cu 17% de cezariene.
Reprezentanţii Organizaţiei Mondiale a Sănătăţii se arată îngrijoraţi de numărul tot mai mare de naşteri prin cezariană. Aceştia spun că cezariana este deseori asociată cu un risc crescut de complicaţii, ce pot apărea post-partum atât în cazul mamei, cât şi al copilului. OMS recomandă ca rata cezarienelor să nu depăşească 15% din numărul total de naşteri ce se înregistrează într-o ţară.
„Cezariana ar trebui să se facă numai în cazul în care este o indicaţie medicală, nu la cerere”
Dr. Gabriel Lemnete este medic ginecolog la Maternitatea Polizu şi unul dintre obstetricienii care militează pentru naşterea naturală, în detrimentul cezarianei la cerere. „În România e de bonton să se nască prin cezariană. Vin la doctor şi spun: ‚Prietena, vecina şi colega au născut prin cezariană, eu de ce să nu o fac? Nu sunt de la ţară, nu vreau să mă doară’. Sunt paciente care au idei puţine, dar fixe. În aceste cazuri le îndrum către un medic care este mai deschis spre astfel de cerinţe”, a declarat dr. Lemnete.
Acesta menţionează că cezariana este un act medical, iar naşterea este un act natural. „Cezariana ar trebui să se facă numai în cazul în care este o indicaţie medicală, nicidecum la cerere”.
Medicul obstetrician a identificat pentru gândul principalii factori care au dus ca România să ocupe locul trei la nivel european în ceea ce priveşte naşterile prin cezariană.
● Frica de durere este principalul motiv pe care îl invocă o mare parte dintre femeile care nasc prin cezariană. „Ţine de un anumit tip de atitudine pe care îl au o parte dintre femei atunci când vine vorba de a-şi aduce pe lume propriul copil. Naşterea naturală poate fi şi ea fără dureri. De cele mai multe ori femeile asociază travaliul cu o experienţă traumatizantă. Naşterea naturală poate fi o experienţă deloc dureroasă. Femeii i se administrează analgezice şi i se face anestezie”, spune dr. Lemnete.
● Româncele ajung la medicul ginecolog pentru prima dată în cele 9 luni de sarcină abia atunci când trebuie să nască. „Nu contează că e la prima, la a doua sau chiar a treia sarcină. Nimeni nu i-a monitorizat sarcina, pentru că pacienta nu a considerat că e necesar acest lucru. Vine la medic atunci când e în travaliu. Această situaţie ridică probleme nu doar medicului care asistă, ci şi pacientei. În astfel de cazuri, pentru a nu fi acuzaţi de malpraxis, medicii optează pentru cezariană”.
● Româncele nu au o dietă echilibrată şi un stil de viaţă sănătos în timpul sarcinii. Sarcina nu este o boală, dar în cele nouă luni femeia trebuie să adopte un regim alimentar adecvat unei femei însărcinate. Asta nu presupune să mănânce pentru doi, aşa cum au tendinţa multe femei care sunt gravide. „Pe lângă dietă, femeile au tendinţa să muncească până în ultima lună de sarcină, de frică că cineva le va lua locul dacă pleacă mai devreme. Acest lucru poate duce la apariţia complicaţiilor, iar într-o astfel de situaţie medicul este nevoit să opteze pentru cezariană”, explică dr. Lemnete.
● Româncele nu îşi tratează diferitele boli pe care le au înainte de a rămâne însărcinate sau chiar în timpul. Medicul afirmă că o femei ar trebui să îşi facă o serie de analize şi înainte de a rămâne însărcinată, nu doar pe timpul sarcinii.
● Româncele care au născut prima dată prin cezariană o fac şi a doua oară tot prin cezariană. „Şi în acest caz cezariana este o indicaţie medicală. Este foarte riscant ca o femeie care a născut prima dată prin cezariană să nască a doua oară natural. Muşchiul abdominal odată tăiat nu se reface niciodată în întregime, indiferent de numărul de ani care trec între cele două naşteri. De asemenea, uterul va fi traumatizat”.
● Femeile din mediul rural îşi trăiesc travaliul în ambulanţă. „Aici nu mai e vina femeii, ci a lipsei de medici. În spitalele judeţene sunt puţini medici ginecologi. Sunt cazuri de spitalele judeţene în care există un singur medic, nu pe gardă, ci pe spital, ca să nu mai vorbesc de neonatologi. În astfel de cazuri, pacienta este trimisă cu ambulanţa de la Giurgiu, de exemplu, să nască la Bucureşti. Ajunge aici cu dilataţie 4. În astfel de situaţii nu îmi rămâne, mie ca doctor, decât să optez pentru cezariană. Unei femei care şi-a petrecut travaliul pe ambulanţă nu mai ai cum să o destresezi. Ea e deja traumatizată”.
După cezariană, procesul de refacere durează mai mult decât după o naştere naturală
Dr. Gabriel Lemnete spune că o mare parte dintre femeile care optează pentru cezariană o fac şi în necunoştiinţă de cauză. „Cezariana este o operaţie, în care mama trebuie să stea cel puţin 12 ore la terapie intensivă. Astfel, oricât de mult mama şi-ar dori să-şi ţină copilul la piept nu o va putea şi asta pentru că nu este aptă din punct de vedere fizic. Va rămâne imobilizată la pat timp de 24 de ore. În cazul naşterii naturale, femeia se va putea ridica din pat chiar şi după 2 ore de la naştere”, a menţionat medicul. Acesta mai spune că procesul de recuperare şi reintegrare în societate a unei femei care a născut prin cezariană durează mai mult decât după o naştere naturală.
În plus, medicul susţine că o serie de studiile de specialitate au arătat că rata de mortalitate infantilă este mult mai crescută în rândul copiilor născuţi prin cezariană, decât al celor născuţi pe cale naturală.
Un alt minus al cezarianei îl reprezintă şi faptul că nou-născutul vine complet nepregătit pentru mediul extrauterin. Copiii pot dezvolta sindromul detresei respiratorii (nr. condiţie pulmonară caracterizată prin niveluri scăzute de oxigen în sânge) – mai ales dacă vin pe lume înainte de 39 de săptămâni sau pot suferi de hipertensiune pulmonară.
De asemenea, femeile care optează pentru naşterea prin cezariană stau internate mai mult timp în spital spre deosebire de cele care nasc natural, uneori chiar şi până la 7 zile.
Raport OMS: Brazilia, campioană la capitolul cezariană
Ultimul raport al Organizaţiei Mondiale a Sănătăţii (OMS) pe tema naşterii prin cezariană arată că incidenţa naşterilor prin cezariană este în continuă creştere la nivel mondial. Cercetarea cuprinde date din 65 de ţări, printre care şi România, ţară care se află la mijlocul clasamentului.
Raportul, care cuprinde date din 2008, arată că în anul respectiv în Brazilia s-au înregistrat 960.687 de naşteri prin cezariană, acestea reprezentând 45.9% din numărul total de naşteri înregistrate în 2008. Cercetarea mai indică că din numărul total de cezariene, doar 15.4% dintre femei au optat pentru acest tip de naştere deşi puteau aduce copilul pe cale naturală.
Raportul OMS mai menţionează şi câţi bani cheltuie fiecare stat în parte pentru acest tip de naştere. Astfel, în Brazilia s-au alocat peste 226.777. 248 de dolari, ceea ce înseamnă că statul brazilian a alocat 236 de dolari pentru fiecare cezariană.
Iranul şi Republica Dominicană se află la egalitate la capitolul indicenţa naşterilor prin cezariană. În ambele ţări 41,9% dintre naşteri nu au fost pe cale naturală. În Iran s-au înregistrat 373.372 de naşteri prin cezariană, dintre care doar 6% au fost la cerere, pentru acestea cheltuindu-se suma de 108.495.217 de dolari.
În Republica Dominicană s-au înregistrat 60.256 de naşteri prin cezariană, din acestea 1% au fost cezariene la cerere. Pentru naşterea prin cezariană în această ţară statul a cheltuit 16.125.808 de dolari.
Pe locul trei se află Italia cu un procent de 38,2% de cezariene. Raportul OMS arată că în peninsulă s-au raportat 126.672 de operaţii de cezariană, dintre care doar 2% au fost cezariene la cerere. Pentru numărul total de naşteri prin cezariană statul italian a alocat 103. 505.894 de dolari.
Locul patru este ocupat de Coreea de Sud. În 2008 s-au înregistrat 102.604 de naşteri prin cezariană, pentru care statul a cheltuit 30.381.162 de dolari. Datele mai arată că în această ţară din numărul total de naşteri 37.7% au fost cezarene, dintre care doar 1,6% au fost la cerere.
Pe locul cinci se situează Cuba, cu 24. 308 de cezariene, adică 35,6% din numărul total de naşteri, dintre care 0.4% au fost la cerere.Pentru numărul total cezariene statul cubanez a cheltuit 23.457.645 de dolari.
La polul opus se află Croaţia, Finlanda, Polonia, Quatar şi Islanda. În aceste ţări incidenţa cezarianei este sub 16.4% din numărul total de naşteri, iar în afalră de Polonia – unde s-a întregistrat 0,1% naşteri prin cezariană la cerere, în nicio altă ţară nu s-au raportat cezariene la cerere.
În România statul decontează aproape 250 de dolari pe cezariană, în timp ce în Islanda cezariana este decontată cu 18.040 de dolari
România se situază la mijlocul clasamentului realizat de OMS. Statistica arată că la noi în ţară s-au înregistrat 18.404 de naşteri prin cezariană, acestea reprezentând 23,6% din numărul total de naşteri. Dintre acestea, doar 0,3% din cezariene au fost la cerere. Pentru acestea statul a cheltuit 4.546.021 de dolari.
Mai multe naşteri prin cezariană s-au înregistrat la vecinii noştri bulgarii. În această ţară s-au înregistrat 8.614 de naşteri prin cezariană, adică 26,8% din numărul total de naşteri, pentru care s-au cheltuit 2.296.566 de dolari. Din numărul total de cezariene doar 0,1% au fost la cerere.
Nemţii au înregistrat şi ei o pondere a cezarienelor mai mare decât la noi în ţară. În Germania, raportul OMS arată că s-au născut prin cezariană 85.248 de copii, fapt ce reprezintă 27,8% din numărul total de naşteri raportate în 2008, pentru care statul a alocat 72.307.555 de dolari. Mai mult, din numărul total de naşteri prin cezariană 1,4% au fost la cerere.
În Franţa s-au înregistrat 28.576 de naşteri prin cezariană, fapt ce a reprezinta 18.8% din numărul total de naşteri, dintre care doar 0,5% au fost la cerere. Datele arată că statul francez a cheltuit pe cezariene 23. 122.636 de dolari.
În Marea Britanie incidenţa cezarienei este de 22% din numărul total de naşteri, dintre care 0,8% sunt la cerere. Raportul OMS arată că 52.010 de copiii s-au născut prin cezariană, pentru care statul britanic a cheltuit 38.814.108 de dolari.
Potrivit calculelor gândul Islanda cheltuie cei mai mulţi bani pe caz de cezariană. Astfel, în această ţară statul alocă 18.040 de dolari pentru un singur copil născut prin cezariană. În România, statul a cheltuit 247 de dolari pe caz, în Bulgaria s-au cheltuit 266 de dolari pe naştere prin cezariană, în Marea Britanie statul alocă 746 de dolari pe caz, în Franţa 809 de dolari pe caz, iar în Germania statul alocă 848 de dolari pe caz.
OMS: Doar 15% din naşteri ar trebui să fie prin cezariană
Cercetătorii britanici de la Universitatea City, din Londra, au analizat datele cu privire la numărul de naşteri prin cezariană din 26 de ţări din Europa, printre care şi România. Rezultatele arătă că în ţările nordice numărul cezarianelor este mai mic, spre deosebire de cel înregistrat în ţările din sudul şi estul Europei.
Potrivit datelor, în Cipru o femeie din două optează cezariana în detrimentul naşterii naturale. Pe locul doi se află Italia – 38%, iar pe locul trei se află România – 36,9%, scrie cotidianul francez Le Figaro, care prezintă rezultatele studiului. Cele mai puţine cezariene se înregistrează în Islanda, respectiv 14.8%, ţară urmată de Finlanda cu 16,8%de naşteri prin cezariană şi Olanda cu 17% de cezariene.
Reprezentanţii Organizaţiei Mondiale a Sănătăţii se arată îngrijoraţi de numărul tot mai mare de naşteri prin cezariană. Aceştia spun că cezariana este deseori asociată cu un risc crescut de complicaţii, ce pot apărea post-partum atât în cazul mamei, cât şi al copilului. OMS recomandă ca rata cezarienelor să nu depăşească 15% din numărul total de naşteri ce se înregistrează într-o ţară.
Spitalul Judeţean ar putea plăti 2 milioane de euro pentru malpraxis. Un tânăr a rămas fără un picior, o femeie a murit în urma unui chiuretaj
Mediafax, 24 martie 2015
De Corina Macavei,
În primul caz familia unei femei, care a decedat în urma unui chiuretaj efectuat de un ginecolog severinean, cere daune morale în valoare de 1 milion de euro. Un alt milion de euro este cerut şi de un tânăr care a rămas fără un picior din cauza unui chirurg care nu ar fi intervenit la timp.
2 milioane de euro este suma pe care Spitalul Judeţean de Urgenţe din Turnu Severin, cea mai mare unitate medicală din judeţul Mehedinţi, ar putea fi obligat să o plătească în cazul în care ar pierde două procese de malpraxis. Pentru a se apăra, conducerea spitalului a angajat o casă de avocatură specializată în cazuri de malpraxis.
În noiembrie 2009, familia Talegă avea să trăiască o dramă cumplită. Tânăra Lucica Talegă a murit la câteva zile după ce a făcut un chiuretaj la Spitalul din Turnu Severin. Avea doar 18 ani şi în urma sa a rămas orfană o fetiţă de doar un an şi opt luni. Soţul acesteia, Florin Talegă, pe atunci în vârstă de 26 de ani, nu a putut să se împace cu ideea că soţia sa a murit şi a încercat să facă lumină în acest caz.
„El i-a făcut chiuretaj soţiei mele duminică, în data de 15 noiembrie. Ne-a asigurat că totul este sub control. Nu ne-a dat niciun motiv de îngrijorare. După intervenţie, am sesizat ceva suspect, pentru că medicul a ieşit din sală şi s-a dus la asistentă, i-a cerut o altă o trusă medicală şi am înţeles că este o mică problemă“, declara pentru adevarul.ro, la data de 26 noiembrie 2009, Florin Talegă (26 de ani), soţul tinerei decedate.
Medicul Marian Galbenu, cel care a făcut chiuretajul, a respins acuzaţiile care i s-au adus, susţinând că este nevinovat. „Am conştiinţa împăcată că nu sunt de vină pentru această tragedie. O cangrenă uterină nu se produce la două zile după o întrerupere de sarcină. Aşteptăm şi rezultatele autopsiei”, spunea la acea dată dr. Marian Galbenu.
Acum, la şase ani de la decesul tinerei Lucica Talegă, pe rolul Judecătoriei Drobeta Turnu Severin se află procesul penal cu Florin Talegă şi fiica sa, Florentina Gabriela, ca părţi civile, medicul Marian Galbenu inculpat pentru ucidere din culpă, iar Spitalul Judeţean de Urgenţe din Drobeta Turnu Severin şi o firmă de asigurări ca părţi responsabile civilmente.
Florin Talegă solicită spitalului din Turnu Severin, cu titlu de daune morale, suma de 500.000 de euro şi 13.000 lei reprezentând cheltuieli de înmormântare, iar Florentina Gabriela Talegă suma de 500.000 de euro şi acordarea unei prestaţii periodice lunare de 350 de euro până la majorat sau până la definitivarea studiilor.
A rămas fără picior
Nicuşor Cîrstinoiu din localitatea mehedinţeană Gvardeniţa a ajuns în data de 12 decembrie 2010, la Spitalul Judeţean de Urgenţe din Drobeta Turnu Severin, după ce a fost înjunghiat în picior de un consătean. Două zile mai târziu a fost trimis la Clinica de Chirurgie Vasculară a Spitalului Clinic Judeţean de Urgenţă din Timişoara, unde i s-a pus diagnosticul de “ischemie acută membrul inferior stâng, veche de 72 de ore”. Medicii timişoreni nu au mai putut face nimic pentru salvarea piciorului şi în final i l-au amputat.
“Am fost primit de doctorul Viorel Ţepeluş, care mi-a pus diagnosticul de rană superficială uşoară. Acesta m-a tratat doar cu algocalmin. Sâmbătă m-a vizitat şi mi-a pus că totul este bine şi că duminică urmează să mă externeze. Duminică m-am simţit foarte rău, piciorul îmi învineţise şi nu-l mai simţeam. Prin intermediul unui prieten de familie a fost chemat doctorul Ursache, care m-a consultat şi a hotărât să mă trimită la Timişoara. Ajuns acolo, medicii mi-au spus că nu se mai poate face nimic că este o ischemie veche de peste 72 de ore şi singura variantă este amputarea piciorului. Mi-au spus că trebuia să fiu operat în maxim 7 ore pentru salvarea piciorului şi la mine trecuseră 72 de ore”, ne-a povestit Nicuşor Cîrstinoiu.
“Sancţionat” cu avertisment
Cazul a ajuns pe masa Colegiului Medicilor Mehedinţi, care în şedinţa din 15 martie 2011 hotărăşte să-l sancţioneze pe medicul severinean cu “avertisment”. Aceeaşi sancţiune este menţinută şi de Comisia Superioară de Disciplină a Colegiului Naţional al Medicilor din România deşi în răspunsul pe care I l-au trimis pacientului se specifică următoarele: “medicul intimat a încălcat prevederile art 53 din Codul de Deontologie Medicală ()”
În decizia nr. 22 emisă de Comisia Superioară de Disciplină a Colegiului Medicilor din România întrunită în şedinţa din data de 23 februarie 2012 se menţionează că: „Medicul era angajat moral să depună toate diligenţele pentru a acorda asistenţă medicală necesară. Altfel nu există justificare pentru medicul intimat care deşi a cerut acceptul Spitalului Judeţean Timişoara la 9,35 a fost solicitată ambulanţa abia la ora 12,23. Situaţie în care solicitarea a fost înmânată aparţinătorilor pentru a fi predată la serviciul de ambulanţă este generată de atitudinea incorectă a medicului intimat, care avea obligaţia să anunţe personal serviciul de ambulanţă domnia sa fiind persoana responsabilă de îngrijirile medicale pe care le primeşte pacientul internat”.
În aceste condiţii, familia tânărului mutilat pe viaţă este hotărâtă să-şi găsească dreptatea in instanţă.
„Avertismentul dat acestui medic e nejustificat în condiţiile în care copilul a rămas nenorocit pe toată viaţa. Trebuie să se ia măsurile legale, să fie tras la răspundere pentru greşelile făcute direct sau indirect. Noi făceam presiuni să ne dea salvare să mergem cu el la Timişoara şi actele nu erau făcute”, spune Ion Cîrstinoiu, tatăl tânărului cu piciorul amputat.
În cazul în care Spitalul Judeţean de Urgenţe din Turnu Severin pierde cele două procese ar putea avea serioase probleme financiare dat fiind faptul că în momentul de faţă are o asigurare de răspundere în cazuri de malpraxis, care acoperă un prejudiciu de doar 500.000 de euro.
Experţii în oncologie laudă decizia actriţei Angelina Jolie de a-şi extirpa ovarele: Decizia ei este curajoasă şi are puterea de a influenţa
Mediafax, 25 martie 2015
De Florin Badescu,
Experţii în oncologie au lăudat decizia luată de Angelina Jolie, care, încercând să elimine riscul de cancer ovarian, a suportat o operaţie de extirpare a ovarelor şi a trompelor uterine, la doi ani după o dublă mastectomie, şi au spus că decizia ei este "curajoasă şi are puterea de a influenţa".
Angelina Jolie, care este actriţă, regizor de film, filantrop, soţie a actorului Brad Pitt şi mamă a şase copii, a anunţat prin intermediul unui editorial publicat marţi în The New York Times că a suportat acea operaţie în urmă cu o săptămână, după ce mai multe teste sangvine au dezvăluit prezenţa în organismul ei a unor markeri biologici care ar fi putut să reprezinte semnale ale unui cancer incipient.
Angelina Jolie, în vârstă de 39 de ani, este purtătoare a genei BRCA1, care creşte considerabil riscul de cancer mamar şi ovarian. Mama ei a murit de cancer ovarian la vârsta de 56 de ani.
Experţii în oncologie au lăudat decizia vedetei hollywoodiene de a face în mod public această dezvăluire, considerând că editorialul scris de Angelina Jolie va creşte gradul de conştientizare în rândul publicului larg asupra importanţei pe care o au testele genetice şi operaţiile cu rol preventiv în ceea ce priveşte scăderea riscului de cancer mamar şi ovarian.
"Îmi scot pălăria în faţa ei", a spus profesorul Robert DeBernardo, specialist în ginecologie şi oncologie la Ob/Gyn & Women's Health Institute din cadrul Cleveland Clinic. "Ea a făcut mult bine pentru femeile din lumea întreagă, crescând gradul de conştientizare în privinţa testelor BRCA şi a opţiunilor pe care le au femeile".
"A fost o decizie incredibil de curajoasă", spune Marleen Meyers, profesor şi medic la Laura and Isaac Perlmutter Cancer Center, afiliat Langone Medical Center din New York.
Angelina Jolie a spus în acelaşi editorial că a preferat să îşi anunţe în mod public decizia pe care a luat-o, pentru ca femeile din lumea întreagă să afle despre opţiunile medicale pe care le au la dispoziţie.
"Am trecut prin ceea ce îmi imaginez că au trecut şi au simţit mii de alte femei", spune în acel articol Angelina Jolie. "Mi-am spus mie însămi să rămân calmă, să fiu puternică şi că nu am niciun motiv să cred că nu voi trăi suficient de mult pentru a-mi vedea copiii crescând şi pentru a-mi cunoaşte nepoţii".
În urma operaţiei, medicii nu au descoperit în organismul ei urme de cancer, spune actriţa americană, însă acea intervenţie chirurgicală a făcut-o să intre într-o menopauză forţată. De asemenea, actriţa nu va mai putea să aibă copii biologici.
"Mă simt în continuare feminină şi mândră de alegerile pe care le-am făcut pentru mine şi familia mea. Ştiu că fiii şi fiicele mele nu vor fi niciodată nevoiţi să spună: «Mama a murit de cancer ovarian»", a adăugat vedeta americană.
Angelina Jolie, câştigătoare a unui premiu Oscar şi care a regizat de curând filmul "De neînvins/ Unbroken", o dramă inspirată din Al Doilea Război Mondial, spune că medicii i-au inserat o pompă de progesteron în uter care o va ajuta să îşi menţină echilibrul hormonal şi să prevină dezvoltarea unui cancer uterin.
Un studiu realizat în 2013 a arătat faptul că decizia luată în acelaşi an de vedeta americană - anunţată tot prin intermediul unui editorial publicat în The New York Times - de a suporta o mastectomie dublă pentru a-şi reduce riscul de cancer mamar a determinat o creştere spectaculoasă a cererilor de teste genetice, generând în rândul publicului larg un veritabil fenomen, denumit de specialişti "Efectul Angelina Jolie".
Un coleg al profesorului Robert DeBernardo, specialistul în ginecologie şi oncologie Jason Knight, speră că noul anunţ făcut de Angelina Jolie va genera discuţii serioase în rândul pacientelor şi a familiilor acestora şi va ameliora accesul la operaţiile preventive, cu rol de reducere a riscului de cancer.
"Este o decizie foarte personală, una care trebuie să fie luată după o bună cunoaştere a tuturor informaţiilor medicale", a adăugat medicul american.
Luna trecută, un studiu realizat de fundaţia AARP a descoperit că numărul testelor de detectare a genei BRCA a crescut cu aproape 40% după anunţul public făcut de Angelina Jolie în mai 2013, de la o medie de 350 pe săptămână la 500 pe săptămână. Aceste teste au rămas la un nivel ridicat pentru tot restul anului.
Medicul Marleen Meyers spune că anunţurile publice făcute de Angelina Jolie vor determina tot mai multe persoane să îşi facă aceste teste genetice, să analizeze posibilitatea unor operaţii cu rol preventiv şi să vorbească în mod deschis despre menopauză şi terapiile de substituţie hormonală.
"Cred că lucrul cel mai important care va decurge din anunţurile ei publice va consta într-o diminuare a fricii şi într-o creştere a dialogului", a adăugat acelaşi medic.
Operaţia de extirpare a ovarelor şi a trompelor uterine pentru a reduce riscul de cancer a devenit, în ultimii ani, o opţiune pentru un număr tot mai mare de femei. Însă această intervenţie chirurgicală nu elimină complet riscul de cancer, deoarece cel ovarian poate să se întindă adeseori şi la celulele abdominale.
"O persoană cu gena BRCA, care a efectuat deja o operaţie ce reduce probabilitatea de instalare a bolii, prezintă în continuare un risc rezidual de cancer în acea zonă corporală, estimat la 3 sau 4 procente", a spus medicul Jason Knight.
După astfel de operaţii, pacientele sunt monitorizate de medici. Însă beneficiile pentru sănătate nu au fost deocamdată cuantificate în mod clar, iar fiecare caz trebuie să fie analizat individual, a adăugat acelaşi medic.
Angelina Jolie, care ştie că rămâne predispusă la cancer, a spus că soţul ei, Brad Pitt, a luat imediat avionul din Franţa pentru a fi alături de ea, la doar câteva ore după ce l-a contactat telefonic pentru a-i comunica rezultatele testelor sale medicale.
"Partea frumoasă a unor astfel de momente de viaţă constă în faptul că, atunci, există atât de multă claritate. Conştientizezi imediat pentru ceea ce trăieşti şi care sunt lucrurile care contează", a spus actriţa americană.
Potrivit U.S. Centers for Disease Control and Prevention, aproximativ 20.000 de femei sunt diagnosticate în fiecare an cu cancer ovarian în Statele Unite, iar 14.500 dintre ele mor din cauza acestei maladii.
Angelina Jolie a anunţat în mod public în mai 2013, într-un editorial apărut în The New York Times, că a suportat o dublă mastectomie, după ce a aflat că este purtătoarea unei gene care creşte cu 87% riscul de a dezvolta cancer mamar şi cu 50% riscul de a dezvolta un cancer ovarian.
Actriţa americană a spus că a luat acea decizie de dragul celor şase copii ai ei, după ce mama ei, Marcheline Bertrand, a murit după o luptă de şase ani cu cancerul mamar.
Angelina Jolie a apelat între timp la o procedură de reconstrucţie mamară.
Mama ei, Marcheline Bertrand, a murit de cancer ovarian în 2007, la vârsta de 56 de ani. Aceeaşi boală a răpus-o şi pe bunica actriţei, Lois Bertrand, la vârsta de 45 de ani, dar şi pe străbunica vedetei, Virginia Gouwens, la vârsta de 53 de ani.
Debbie Martin - sora lui Marcheline, mătuşa actriţei Angelina Jolie - a murit de cancer mamar în mai 2013, la vârsta de 61 de ani.
Mai puţin de 1% dintre femei poartă gena BRCA1 - pe care o are şi Angelina Jolie - sau gena BRCA2, care se aseamănă foarte mult cu prima.
Aceste gene cresc riscul de a dezvolta cancer mamar cu un procent cuprins între 40% şi 90% şi sunt, totodată, asociate cu cancerul ovarian.
Angelina Jolie are o relaţie de aproape zece ani cu Brad Pitt, pe care l-a cunoscut pe platoul de filmare al peliculei "Domnul şi doamna Smith/ Mr. & Mrs. Smith", unde interpretează un cuplu de asasini profesionişti. Atracţia dintre cele două staruri, atât de palpabilă pe marele ecran, s-a transpus în scurt timp şi în viaţa reală. Brad Pitt a divorţat de actriţa Jennifer Aniston în 2005, după patru ani şi jumătate de căsnicie, pentru a fi împreună cu Jolie.
Cei doi actori, botezaţi de presa de la Hollywood "Brangelina", s-au căsătorit în vara anului 2014 şi au şase copii: trei adoptaţi - Maddox, născut în august 2001, în Cambodgia, Zahara, născută în ianuarie 2005, în Etiopia, şi Pax, născut în noiembrie 2003, în Vietnam - şi trei biologici, Shiloh, născută în mai 2006, şi gemenii Knox şi Vivienne, născuţi în iulie 2008.
MASS-MEDIA
Acuzaţii de viol la o petrecere organizată pentru Super Bingo Metropolis, emisiunea Antenei 1
Adevărul, 28 martie 2015
De Bianca Sara,
Weekendul acesta trebuia să fie cel puţin productiv pentru angajaţii show-ului de televiziune de la Antena 1 Super Bingo Metropolis, care s-au reunit la Bistriţa pentru o întâlnire de lucru. Evenimentul a fost umbrit de o acuzaţie de viol, care însă nu s-a finalizat cu o plângere penală.
Hotel Metropolis, singura unitate de cazare din Bistriţa-Năsăud de 5 stele, a găzduit weekendul acesta o întâlnire de lucru a angajaţilor show-ului de televiziune de la Antena 1 Super Bingo Metropolis, pe care administratorii hotelului îl şi organizează şi sponsorizează de ani buni. Angajaţii Super Bingo Metropolis au ajuns la Bistriţa joi, urmând să îşi petreacă weekendul aici. Vineri seara, pentru cei prezenţi a fost organizată o petrecere, la care au fost invitate mai multe tinere, printre care s-au numărat şi câteva adolescente care încă nu au ajuns la vârsta majoratului. La petrecerea în cauză au participat şi cei doi prezentatori ai show-ului actorii Romică Ţociu şi Cornel Palade. Petrecerea s-a terminat însă cu acuzaţii de viol, venite din partea unei tinere de 17 ani care susţine că a participat la eveniment. Potrivit unor surse „Adevărul“, adolescenta ar fi participat la petrecere, unde ar fi consumat alcool, atât de mult alcool încât nu îşi mai aduce aminte exact ce s-a întâmplat. A doua zi dimineaţă, mama fetei, văzându-şi odrasla cu urme de lichid seminal pe haine, ar fi dus-o la spital pentru a vedea dacă nu cumva a fost violată. Controlul făcut fetei a scos în evidenţă faptul că fata este încă virgină şi că nu a fost violată. Adolescenta a ajuns şi la Poliţie, unde a dat declaraţii şi a spus ce s-a întâmplat, însă a ales să nu meargă mai departe şi să nu facă o plângere penală nici pentru tentativă de viol sau altceva, lucru confirmat şi de reprezentanţii Inspectoratului de Poliţie Judeţean. „Am primit în această dimineaţă (n.r. sâmbătă) o sesizare de viol de la o fată de 17 ani. Această sesizare nu s-a confirmat, rezultatul examinării fiind negativ. Nu s-a depus nicio plângere penală în acest caz”, declară pentru Adevărul, purtătorul de cuvânt al Inspectoratului de Poliţie Judeţean, Virginia Roşca. Vă mai recomandăm:
ARTĂ-CULTURĂ
”De cîte femei e nevoie ca să faci un teatru?” – de Iulia Popovici
Adevărul, 23 martie 2015
Iulia Popovici,
De două săptămîni, e „scandal“ la Teatrul Naţional Iaşi: o parte dintre actori – inclusiv protagonistul din Aferim!, Teodor Corban – cer schimbări majore de management şi politică repertorială, vor să-l „dea jos“ pe directorul Cristian Hadji-Culea.
Pentru că e prima dată cînd clasa muncitoare creativă dintr-un teatru public se revoltă contra administraţiei, le-am cerut unora dintre actori să-şi pună în scris păsul – rezultatul a apărut în revista Observator cultural, iar citit în paralel cu radiografia făcută de criticul Oltiţa Cîntec aventurilor recente de pe frontul teatrului ieşean, dă nuanţele unui tablou deloc flatant pentru ditamai instituţia naţională.
Dar nu despre asta vreau să vorbesc acum. Faptul că, în răspunsurile lor, actriţele (şi nu actorii) de la Teatrul Naţional Iaşi (TNI) vorbesc despre cum le trece viaţa nejucînd şi despre replici ale directorului de genul „nu sînt roluri pentru actriţe între 35 şi 45 de ani“ m-a făcut să mă gîndesc la ceva ce multă lume, dintre cei care fac sau văd teatru, nu vrea să audă. Cum se întîmplă că, deşi trupele teatrelor publice sînt alcătuită dintr-un număr aproximativ egal de actori şi actriţe, din facultăţile de teatru ies mai multe actriţe decît actori, iar publicul e format din femei într-un procent mai mare decît proporţia lor la nivelul întregii societăţi (şi oricum, sîntem mai multe femei decît bărbaţi în ţara asta), ei bine, actorii joacă mai mult decît actriţele, iar cele mai multe dintre „poveştile“ de pe scenă sînt spuse din perspectiva bărbaţilor?
Am făcut un sondaj – întîi printre artiştii de la TNI (unde sînt angajaţi 16 actori şi 17 actriţe), apoi printre prietenii mei de pe Facebook, angajaţi în teatre subvenţionate de stat (adică cele unde, nu-i aşa?, se construieşte democraţia, nondiscriminarea şi alte lucruri glorioase care ne fac pe toţi mai buni). Să-ncepem cu răspunsurile ieşenilor la sofisticata întrebare: Credeţi că aşa cum e alcătuit acum, repertoriul asigură o reprezentare echilibrată a celor două genuri?
Anne-Marie Chertic: Aşa cum e conceput repertoriul, evident că nu există un echilibru între cele două genuri. E ca într-o bucătărie! Au toate ingredientele, au reţete, dar nu ştiu să facă o mîncare gustoasă.
Dumitru Năstruşnicu: Repertoriul de acum nu are cum să aibă o reprezentare echilibrată. Asta ar însemna ca cei din conducere să aibă măcar o oarecare politică. Şi nu au.
Cosmin Maxim: Repertoriu?! Din punctual meu de vedere, e o adunătură de titluri, care serveşte, din nou, cantitatea şi nu calitatea. Cred că un manager ar trebui să facă repertoriul în funcţie de trupă, să ţină cont de valorile individuale, să promoveze trupa; din păcate, la noi, lucrurile acestea sînt rara avis. Îmi pare rău!
Antonella Cornici: Nu! Normal! Dar repertoriul acesta nu are nici o strategie, nimic. Sînt actori care deja au obosit, intră dintr-o premieră în alta, deja nu mai vorbim de creaţie. E cantitate, nu calitate. Actriţele, din cînd în cînd şi gata. Nu e nici un echilibru, în nimic, nici măcar în aerul pe care-l respirăm...
Irina Răduţu-Codreanu: Repertoriul, aşa cum este alcătuit, nu asigură o reprezentare echilibrată. Din această cauză, avem colege actriţe care joacă foarte rar sau deloc. Aceasta este o problemă gravă a teatrului nostru, pe care am semnalat-o în nenumărate rînduri. Nu este vina actriţelor că nu sînt distribuite. În acelaşi timp, la polul opus, sînt actori folosiţi la maximum, pînă la epuizare, existînd astfel riscul de a se repeta şi de a se deprofesionaliza. Avem nevoie în teatru să se angajeze actori tineri, pentru a aduce un suflu proaspăt trupei noastre.
Catinca Tudose: Actorii (unii) sînt suprasolicitaţi, obosiţi, iar actriţele uneori stau acasă cu lunile. De exemplu, după ce s-a montat spectacolul copy-paste O scrisoare pierdută (cu un singur rol de femeie), s-au început repetiţiile la o piesă cu trei bărbaţi. Antonella Cornici a dorit să pună în scenă o piesă pentru actriţe, dar acest lucru nu a interesat pe nimeni din conducere.
Să continuăm cu „cercetarea“ mea ad hoc de pe „site-ul de socializare“: la Teatrul Evreiesc de Stat, actriţele spun că situaţia e echilibrată (ori spectacole cu toată trupa, ori distribuţii cu număr echivalent de actori şi actriţe). La fel la Teatrul Odeon din Bucureşti şi la compania de limbă română a Teatrului Naţional din Tîrgu-Mureş. Întîmplător…, în toate aceste trei cazuri, directorii instituţiilor sînt femei – două actriţe (Maia Morgenstern şi Dorina Lazăr) şi o autoare dramatică (Alina Nelega), ale cărei texte, de altfel, construiesc personaje feminine extrem de puternice. La Arad, bărbaţii-actori spun că balanţa funcţionează – doar că principala strategie de echilibrare a ei e montarea de piese „doar pentru femei“. N-am auzit pînă acum ca vreun director să vrea o piesă doar pentru bărbaţi şi nici că, de pildă, American Buffalo se montează pentru că are numai bărbaţi în distribuţie, dar tot ceea ce auzi despre Stele în lumina dimineţii de Alexandr Galin nu e c-ar relevantă tematic pentru ceva sau cineva, ci că are roluri feminine cu toptanul. Chestia asta cu piesele cu distribuţie cvasiexclusiv feminină e un fel de exilare a lor în gineceu, însoţită de recomandarea de a fi recunoscătoare că nu ajung direct în stradă.
Şi aici ajungem la mantra cotidiană: nu sînt, domle, roluri pentru femei. E o „realitate obiectivă“, e dat de la Dumnezeu, n-ai ce face. Un argument despre care am impresia că e trecut de la o generaţie la alta fără ca nimeni să se gîndească prea bine la conţinutul lui. Fiindcă:
El e valabil doar pentru o anume parte a repertoriului clasic (Shakespeare, de pildă; Molière; Caragiale; Cehov, la rigoare) – Brecht a scris mult şi foarte puternic pentru şi despre femei, iar faptul că-n România se joacă rar nu-l face mai puţin parte a dramaturgiei de referinţă (sînt două spectacole acum, în Bucureşti, care ar merita o lectură pe această temă: Mutter Courage făcut de Victor Ioan Frunză la Teatrul Mic şi Omul cel bun din Seciuan montat de Andrei Şerban la Bulandra). Nici măcar nu e vorba despre statistică – numărul de femei pe scenă –, ci de măsura în care există o perspectivă echilibrată de gen asupra vieţii, lumii şi societăţii, nu un discurs teatral în care cei cîţiva bărbaţi de pe scenă le spun cohortelor de femei (potenţiale) din jurul lor şi din public despre cum stau lucrurile. Potenţial, Cehov le dă o voce femeilor din piesele lui, la fel cum o face şi Ibsen – ce se-ntîmplă cu ele în spectacole nu mai e treaba postumă a dramaturgilor. Totuşi, orice hibe ar avea piesele scrise pe vremea cînd rolurile feminine erau jucate de bărbaţi, iar femeile nu avea nici o contribuţie la viaţa publică, copleşitoarea majoritate a textele de teatru montate acum în teatrele româneşti aparţin repertoriului contemporan. Care-i scuza acum? Tot nu scrie nimeni roluri pentru femei?
Deocamdată, în mod cert, nu doar teatrul românesc are o problemă cu reprezentarea lumii ca o realitate complexă, la care participă în mod egal femei şi bărbaţi. Marea Britanie pare să sufere de aceeaşi monotonie de gen, iar teatrul maghiar le pare unor critici din străinătate de-a dreptul misogin.
Expoziție. Victoria Art Center vă invită la vernisajul expoziției ”Discriminări urbane” curatoriată de Gabriela Mateescu, marți, 31 martie, ora 19.00.
Rfi, 25 martie 2015.
Victoria Art Center vă invită la vernisajul expoziției Discriminări urbane curatoriată de Gabriela Mateescu, marți, 31 martie, ora 19.00.
Artiste: Roberta Curcă, Larisa David, Alexandra Dimache, Alexandra Ivanciu, Adriana Falub - doamna dia, Laura Andreea Mihăilă, Kiki Mihuță, Diana Miron, Marina Oprea, IIOANA, FAYS
Dimensiunea de gen a orașului-iată o temă ignorată până acum de cercetarea de profil din România. Este pentru femei orașul la nivel macro – de politici urbane, la nivel messo– de planificare locală sau la nivel micro – de practici cotidiene un spațiu sigur și prietenos? Este orașul planificat și construit (și) după calapodul nevoilor femeilor în diversitatea lor de vârste, etnii, clase sociale, educație, stare de sănătate? Se regăsesc așa cum merită femeile în memoria colectivă a acestui oraș? Este importantă o analiză asupra dinamicii orașului și din această perspectivă gen-izată? Este în acest context capitala României un oraș european, atent la problemele de incluziune, diversitate, egalitate?
În căutare de răspunsuri, Societatea de Analize Feministe AnA (anasaf.ro), în parteneriat cu Asociația Front (feminism-romania.ro), au conceput proiectul “Discriminări urbane. Program de cetăţenie activă sensibil la gen”1, proiect interdisciplinar din care face parte și expoziția de față în care artistele își propun să chestioneze diferite aspecte legate de dimensiunea de gen a spațiul urban.
1Program finanțat din granturile SEE 2009-2014 în cadrul Fondului ONG în România. Conținutul materialului nu reprezintă în mod necesar poziția oficială a granturilor SEE 2009-2014. Pentru informații oficiale despre granturile SEE și norvegiene accesați .
Parteneri media: Radio France Internationale Romania, ArtClue, modernism.ro, Metropotam, Artindex, Clubul Presei Transatlantice.
Vernisaj: Marți, 31 martie, ora 19.00
1 - 25 aprilie 2015
Program : Marți - Vineri 15.00 - 19.00
Sâmbăta: 11.00 - 15.00
Despre Bucureștiul (non) sexist la Cafeneaua critică!
Agerpres, 25 martie 2015
Comunicat de Presă
În cadrul unui proiect de investigare și de combatere a discriminării de gen din București, intitulat Discriminări urbane. Program de cetățenie activă sensibil la gen (finanțat prin granturile SEE 2009-2014, în cadrul Fondului ONG în România), Societatea de Analize Feministe AnA și Asociația Front au finalizat de curînd, mai întâi sub forma unui raport în versiune electronică, apoi ca volum tipărit, o cercetare asupra mai multor componente ale Capitalei din perspectiva aleasă: Orașul (non) sexist. Inventar al discriminărilor urbane sensibil la gen. Sunt examinate aici nume de străzi, tipuri de statui, publicitatea stradală, libertatea de mișcare și de exprimare în spațiul public de care se bucură femeile în București etc. La Cafeneaua critică, echipa acestui spectaculos proiect feminist, coordonată de Laura Grunberg și Diana Elena Neaga, e invitată pentru o discuție la temă, alături de alte feministe/ alți feminiști, arhitecte /arhitecți, urbaniste/ urbaniști.
Cafeneaua critică este un proiect de dezbateri culturale pe teme de actualitate. Prima serie s-a desfășurat în anii 1990, la Cafeneaua Facultății de Litere a Universității București. Seria a doua a debutat în noiembrie 2008 la Clubul TSC și a continuat la Clubul A și la Club Control. Din toamna lui 2011 dezbaterile Cafenelei critice au loc la Club A*.
Cafeneaua critică
Miercuri 25 martie 2015, orele 19,00-21,30
Club A
București, Str. Blănari Nr. 14 (între Universitate și Piața Unirii, vizavi de Sfântul Gheorghe)
Contact: 0737-210.978 (Paul Radu)
cluba.ro
* Invitații 'stagiunii' 2014-2015: Gabriel Chifu și Magda Cârneci, Cosmin Ciotloș, Gabriel Dimisianu, Georgeta Dimisianu, Marian Drăghici, Eugen Negrici (ediția a 137-a); Adrian Majuru și echipa Muzeului Municipiului București (ediția a 138-a); Vasile Șirli și Claude Karnoouh, Alexandru Șipa, Ana Trestieni (ediția a 139-a); Marina Constantinescu, Aura Corbeanu, Doina Lupu, Irina Tapalagă, Dan Boicea, Mirela Năstăsache, Lucian Muntean, Rareș Florin Stoica, Beatrice Lăpădat și Vlad A. Arghir, Andreia Bârsan, Cătălin Burcea (despre Festivalul Național de Teatru 2014) (ediția a 140-a); Florin Iaru, Iosif Klein-Medeșan, Bogdan Murgescu, Dorel Șandor, Cristian Teodorescu și Claude Karnoouh, Adrian Niculescu, Liviu Tutilă (despre democrație și alegeri) (ediția a 141-a); Silviu Lupescu, Adrian Șerban, Bogdan-Alexandru Stănescu, Adrian Botez, Alin Croitoru, Dan Croitoru, Lucian Dan Teodorovici, Ana Maria Tăbârca (echipa Editurii Polirom) și George Ardeleanu, Cosmin Ciotloș, Bogdan Dumitrescu, Filip Florian, Simona Popescu (ediția a 142-a); Nicolae Manolescu, Călin Vlasie, Ionuț Burcioiu, Mădălin Costache, Cristi Lică, Mirona Pintilie, Silviu Stancu și Oana Chelaru-Murăruș, Gabriel Chifu, Livius Ciocârlie, Ion Horea (aniversări Nicolae Manolescu — 75 și Editura Paralelă 45 — 20) (ediția a 143-a); Răsvan Popescu și Claude Karnoouh, Iosif Klein Medeșan, Mihai Nebunu, Bujor T. Rîpeanu (ediția a 144-a); Ioan Cristescu, Mioara Anghel, Titus Bazac, Ginu Bratu, Lucian Chișu, Consuela Cioboteanu, Simona Cioculescu, Gina Ciolpan, Ștefănia Coșovei, Leonard Fulău, Carmen Mateescu, Eugenia Oprescu, Valentina Pituț, Mihaela Sterie, Ioana Vasiloiu-Costandis (echipa Muzeului Național al Literaturii Române din București) și Claudiu Komartin, Victor Potra, George Ștefan (ediția a 145-a); Ciprian Ciuclea, Olivia Nițiș, Andreea Micu, Mădălina Mirea, Adriana Oprea, Marilena Preda-Sînc (organizatori, curatori, expozanți ai Bienalei Internaționale de Gravură Experimentală, ediția a 6-a) și Olimpiu Bandalac, Petru Lucaci, Gabi Stamate, Mihai Zgondoiu (ediția a 146-a); sculptorul Virgil Scripcariu, echipa Galeriei AnnArt, formată din Oana Bratiloveanu, Gabriela Massaci, Ioana Radu, Diana Ursan, Dana Stoică și Alisa Aramă, precum și Gheorghe Comeagă, Florica Prevenda, Marina Roman, Alexandru Șchiopu, Ioana Vlasiu (ediția a 147-a); Ioan Groșan (ediția a 148-a); Adrian Gută (curator al expoziției Învățământul artistic bucureștean și arta românească după 1950), Cătălin Bălescu (rector al Universității Naționale de Artă), Călin Dan (director general al Muzeului Național de Artă Contemporană) și George Bogdan, Ruxandra Demetrescu, Claude Karnoouh, Iosif Kiraly, Maria Manolescu, Igor Mocanu, Adriana Oprea, Romelo Pervolovici, Thomas Stauffer (ediția a 149-a); Silviu Angelescu și Mircea Anghelescu, Claude Karnoouh, Nicolae Constantinescu, Ioana Fruntelată (ediția a 150-a); Matei Vișniec și Andra Cărbunariu, Iolanda Chioaru, Ioana Crăciunescu, Mircea Florian, Ioan Groșan (ediția a 151-a); Virgil Ștefan Nițulescu, Gabriela Albu, Ioan Albu și Horia Bârna, Nicolae Constantinescu, Nicoleta Dandu, Bujor T. Râpeanu (aniversare a Muzeului Țăranului Român) (ediția a 152-a); Nicoleta Dandu, Bogdan Ghiu, Florin Iaru, Luca Jebeleanu, Doina Mândru, Nicolae Prelipceanu, Alexandru Sincu și Maria-Elena Negoescu și Horia Pop, redactori ai Editurii Casa Radio (evocare Mariana Marin) (ediția a 153-a); George Arion și Silviu Angelescu, Alexandru Arion, Mircea Naidin (ediția a 154-a); Gabriel Andreescu, Mara Chirițescu, Iosif Klein-Medeșan, Bogdan Murgescu, Cristian Teodorescu, William Totok și Sorin Antohi, Vlad A. Arghir, Alina Ledeanu, Bujor T. Râpeanu (despre Radio Europa Liberă) (ediția a 155-a); Gabriela Adameșteanu (ediția a 156-a).
"Marussia", primul lungmetraj al Evei Pervolovici, de sâmbătă, în cinematografele din România
Mediafax, 26 martie 2015
"Marussia", primul lungmetraj al regizoarei Eva Pervolovici, care prezintă povestea Luciei şi a fiicei ei de 6 ani, într-o permanentă mutare de când au plecat de la Moscova la Paris, va fi prezentat în cinematografele din România începând de sâmbătă.
Seara de gală a primului lungmetraj realizat de regizoarea Eva Pervolovici va avea loc sâmbătă, de la ora 19.00, la Cinema Studio din Bucureşti. Proiecţia filmului va fi urmată de o sesiune de întrebări şi răspunsuri, desfăşurată în prezenţa regizoarei şi cu participarea actriţei Mădălina Constantin, informează un comunicat remis MEDIAFAX.
În Bucureşti, filmul va rula la cinematografele Elvira Popescu, Studio, Noul Cinematograf al Regizorului Român, Corso, Europa, Scala. De asemenea, pelicula va rula în Botoşani (Cinema Arta), Cluj-Napoca (Victoria), Craiova (Cinema Modern), Deva (Cinema Arta), Iaşi (Cinema Victoria, Cinema Republica), Piatra-Neamţ (Victoria), Piteşti ("Sebastian Papaiani"), Târgu-Mureş (Arta), Timişoara, Sibiu, Braşov (Cityplex), Constanţa (Cityplex).
"Marussia" a făcut parte din selecţia mai multor festivaluri internaţionale de profil din întreaga lume, având premiera mondială la Berlin 2013. Pe parcursul celor doi ani, a fost premiat cu numeroase distincţii - trofeul TV5 Monde pentru cel mai bun film francofon la Festivalul Internaţional de Film Transilvania (TIFF), menţiune specială la Festivalul de Film Independent de la Bordeaux, premiul publicului la Auburn, Australia. În ianuarie 2015, filmul a fost lansat şi distribuit în cinematografele din Franţa, unde a rulat timp de şapte săptămâni, iar critica de specialitate l-a întâmpinat foarte bine.
Lucia, o rusoaică în vârstă de 35 de ani, şi Marussia, fiica ei de şase ani, îşi trag după ele valizele pe străzile Parisului. În fiecare seară, ele caută un adăpost unde să poată dormi, în funcţie de întâlnirile pe care le fac peste zi. În ciuda incertitudinii situaţiei lor şi a privirilor dezaprobatoare ale compatrioţilor lor, mama şi fiica împart momente preţioase. Le este oare suficient ca să reziste? O frumoasă poveste urbană, văzută prin ochii unui copil, care are capacitatea uimitoare de a vedea frumosul până şi în momentele cele mai triviale, dar care, în acelaşi timp, ştie să perceapă realitatea, aşa cum este ea.
Eva Pervolovici este o tânără regizoare de film din România, ale cărei realizări au fost prezentate în numeroase festivaluri şi au fost recompensate cu mai multe premii. A participat la "talent campus-urile" de la Berlinale, Sarajevo şi Reykjavik. În 2010, premiul Berlin Today i-a înlesnit lucrul la noul ei film, "Little Red". În acelaşi an, a câştigat concursul Cannes á la Flip. Cele mai recente două scurtmetraje ale ei, "LubaBen" şi "Mina", au fost prezentate la Festivalul de Film de la Rotterdam în 2011.
Filmul este distribuit în cinematografele din România de Clorofilm.
Still Alice, prezentat în premieră în România în deschiderea DaKINO, 2015
Liternet, martie 2015
Still Alice, cu Julianne Moore în rolul principal, va fi prezentat în premieră în România în deschiderea celei de-a 24-a ediţii a Festivalului Internaţional de Film DaKINO, joi, 26 martie 2015, ora 20.00, la Cinema PRO.
Filmul este proiectat în cadrul DaKINO 24 prin amabilitatea InterCom Film.
Julianne Moore a câştigat pentru acest rol Premiul Oscar, Premiul BAFTA şi Globul de Aur pentru Cea mai bună actriţă. Filmul urmăreşte povestea lui Alice Howland- profesoară renumită de lingvistică şi mamă a trei copii acum adulţi, Alice începe să uite cuvinte, iar, după ce este diagnosticată cu Alzheimer, relaţia ei cu cei din familie trece prin momente dificile. Încercările ei de a rămâne cât de cât persoana care era înainte sunt înfricoşătoare, devastatoare, dar şi extrem de emoţionante.
Regia este semnată de Richard Glatzer şi Wash Westmoreland. Richard Glatzer a murit pe 10 martie 2015, la vârsta de 63 de ani, fiind diagnosticat cu scleroza laterală amiotrofică. "În decembrie 2011, eu şi Richard am primit un telefon, prin care ni se propunea adaptarea unui roman: povestea în sine, aceea a unei femei sclipitoare care este diagnosticată cu Alzheimer - sugera un film despre boală, tristeţe şi pierdere. Subiectul era, pentru noi, unul mult prea intim - în cursul aceluiaşi an, Richard era examinat de un neurolog din Los Angeles pentru a depista de ce acesta articula neclar - doctorul suspectând în cazul său scleroza laterală amiotrofică. (...) Extrem de curajos, Richard a fost prezent pe platou în fiecare zi, regizând, în ciuda tuturor dificultăţilor fizice, conferind astfel întregii producţii o semnificaţie mult mai profundă" - explica Wash Westmoreland.
Frumuseţea naturală a femeilor, prezentată într-un album lipsit de inhibiţii
Adevărul, 25 martie 2015
De Cosmin Ardeleanu,
Fotografa americană Jessica Yatrofsky a realizat o serie foto care explorează frumuseţea naturală a feminităţii. Aceasta va fi publicată într-un al doilea album al artistei, după cel din 2011, dedicat masculinităţii.
Stabilită la New York, fotografa Jessica Yatrofsky, care a publicat în 2011 albumul „I Heart Boy”, a anunţat că în vara acestui an va lansa o continuare a acestuia, „I Heart Girl”. Cartea este o generoasă colecţie de portrete a femeilor care consideră că au o feminitate accentuată şi au acceptat să pozeze pentru Yatrofsky. Albumul are menirea să facă publicul să regândească preceptele prin prisma cărora se raportează la frumuseţea feminină şi modul în care o percep.
„Descrierea corpului m-a atras dintotdeauna.”, a spus Jessica Yatrofsky pentru Huffington Post. „Consider că este foarte important să creezi imagini care să reprezinte peisajul cultural autohton, de aceea, în cele două albume, am subliniat identitatea de gen.”, a mai adăugat fotografa.
Yatrofsky a mai precizat că deşi doar o parte din persoanele care apar în album sunt fotografiate fără haine, toate transmit o vulnerabilitate importantă pentru înţelegerea identităţilor lor sexuale. „Este imposibil să capturezi femeia într-un cadru din care sexualitatea să lipsească. Consider că indetitatea sexuală este foarte importantă pentru sinele fiecăruia şi sunt o persoană ce apreciează modurile în care oamenii aleg s-o exprime.”, a conchis Jessica Yatrofsky.
Puteţi vedea mai jos câteva cadre prezente care vor fi publicate în albumul „I Heart Girl”.
Imaginile degradante cu corpuri feminine, interzise pe panourile publicitare din Roma
TOTB.ro, 26 martie 2015
“Spaţiile de afişaj publicitar vor fi vândute doar către cei care vor respecta regulile noii hotărâri,” arată primarul roman Ignazio Marino, “conform căreia corpul feminin nu va mai putea fi asociat cu imagini în care este tratat ca un obiect, într-o viziune misoigină.” Declaraţia a fost făcută de Marino în timpul decernării Premiului Immagini Amiche, oferit de Uniunea Femeilor din Italia, alături de reprezentanţa italiană a Parlamentului European.
Mai mult, dincolo de interzicerea în spaţiul public a materialelor publicitare care obiectualizează corpul feminin, folosindu-l în reclame la diferite produse, adesea sexualizat, municipalitatea din Roma vrea să combată şi stereotipurile de gen. “Anumite reclame, pe care noi le considerăm normale, şi în care femeile stau mereu la maşina de gătit, în timp ce toţi ceilalţi stau pe canapea, creionează o imagine care nu corespunde realităţii familiei,” mai punctează primarul Marino.
Această măsură, votată în vara anului trecut, va intra în vigoare în viitorul foarte apropiat. Municipalitatea a creat un grup care să evalueze materialele publicitare, în funcţie de noua politică de imagine, care combate sexismul şi violenţa, dar a contactat şi o agenţie naţională, care va face o evaluare independentă.
INTERNAŢIONAL
Ziua internațională a comemorării victimelor sclaviei și comerțului transatlantic cu sclavi
Agerpres, 25 Martie 2015
De Roxana Mihordescu,
Ziua internațională a comemorării victimelor sclaviei și comerțului transatlantic cu sclavi, marcată la 25 martie, a fost proclamată de ONU prin Rezoluția A/RES/62/122, adoptată de Adunarea Generală, la 17 decembrie 2007.
Patricia Moller, ambasador al SUA în Guineea, a participat la o întâlnire cu organizațiile non-guvernamentale din România care activează în domeniul luptei împotriva traficului de persoane, la sediul Fundației Româno-Americane (RAF). (2014)
Așa cum amintește Organizația Națiunilor Unite, timp de peste 400 de ani, mai mult de 15 milioane de persoane — bărbați, femei și copii — au fost victimele comerțului transatlantic cu sclavi. Astfel, prin prisma ecoului lăsat de unul dintre cele mai întunecate capitole din istoria umanității, în fiecare an, la 25 martie, Ziua internațională a comemorării victimelor sclaviei și comerțului transatlantic cu sclavi oferă oportunitatea de a onora și comemora victimele care au suferit și au murit în sistemul brutal al sclaviei. Această zi are și scopul de a atrage atenția asupra pericolelor rasismului și a prejudecăților din prezent.
Pentru anul 2015 a fost aleasă tema ''Femeile și sclavia'', cu scopul de a omagia femeile subjugate care au îndurat vitregii de nesuportat, precum și pe cele care au luptat pentru libertate și au militat pentru abolirea sclaviei. Tema acestui an celebrează și tăria femeilor subjugate, dintre care multe au reușit să transmită către descendenți cultura africană, în pofida abuzurilor suferite.
Conform estimărilor, o treime din cei aproximativ 15 milioane de oameni, care au fost deportați din Africa prin intermediul comerțului transatlantic cu sclavi, au fost femei. Acestea au avut de îndurat o povară de trei ori mai grea, pentru că pe lângă condițiile aspre de muncă forțată, au trăit forme extreme de discriminare și exploatare din cauza inegalității de gen și a culorii pielii. Departamentul de informare publică în Programul de comemorare a sclaviei, din cadrul sistemului ONU, are rolul de a furniza informații despre comerțul transatlantic cu sclavi și despre modul în care intoleranța se poate transforma dintr-o atitudine în fapte de violență și ură.
''Ziua comemorării din acest an aduce un omagiu special numeroaselor femei care au suferit și au murit în timpul comerțului cu sclavi. (...) Femeile sclave au jucat un rol cheie în menținerea demnității comunităților lor. Adeseori, spiritul lor de conducere și rezistența neînfricată au fost subestimate sau uitate'', a transmis secretarul general al ONU, Ban Ki-moon, în mesajul dedicat Zilei internaționale.
''În mod tragic, sclavia încă nu a luat sfârșit. Sclavia rezistă cu îndărătnicie în multe zone ale lumii, sub forma muncii forțate, a traficului, exploatării sexuale sau a captivității în condiții asemănătoare sclaviei. Aceste practici condamnabile nu ar exista fără rasismul înrădăcinat'', a mai punctat oficialul ONU. Ban Ki-moon a făcut apel la reiterarea angajamentului de a pune capăt sclaviei moderne, pentru ca generațiile tinere să trăiască într-o lume fără rasism și prejudecăți, cu oportunități și drepturi egale pentru toți.
La 25 martie 2015, Organizația Națiunilor Unite inaugurează, la sediul din New York, monumentul ''Ark of Return'' (Arcul întoarcerii), dedicat memoriei victimelor sclaviei și comerțului transatlantic cu sclavi. ''Construit în Visitors Plaza, monumentul le va aduce acasă oamenilor din întreaga lume moștenirea tragică a comerțului cu sclavi. Ne va ajuta să ne vindecăm odată cu amintirea trecutului și onorarea victimelor'', a evidențiat secretarul general al ONU.
Tara in care nicio femeie nu a aparut vreodata pe o bancnota. Demers istoric pentru alegerea candidatei potrivite
Ştirile Pro TV website, 26 martie 2015
Istoria e plina de doamne care au facut lucruri revolutionare, si totusi - daca nu sunt regine - doar cateva dintre ele au ajuns pe bancnote. In Statele Unite, n-a aparut niciuna pana acum, dar situatia e pe cale sa se schimbe.
Publicul a fost invitat sa aleaga dintre 15 candidate ce femeie ar vrea sa vada pe hartia de 20 de dolari. Apoi, o organizatie non-guvernamentala ii va cere presedintelui Barack Obama sa remedieze situatia.
Barbara Ortiz-Howard este arhitecta, dar, in timpul sau liber, se ocupa de bani. Nu isi propune sa-i castige, ci sa elimine ceea ce considera ea a fi o nedreptate.
Citeste si: Cu cardul e mai bine. Bucatica de plastic care a salvat aproape 40.000 de romani in acest an de cozile de la ghiseu
Barbara Ortiz-Howard: "Nu sunt femei pe bancnote."
Asa ca vrea sa-l trimita la "pensie" pe Andrew Jackson, cel de-al saptelea presedinte american, de pe bancnota de 20 de dolari. In locul lui, invită publicul sa aleaga intre 15 femei care s-au remarcat prin actiuni extraordinare.
Doris Kearns Goodwin, istoric: "Mi-ar placea sa o vad pe Eleanor Roosevelt acolo." Doris - care e de profesie istoric - crede ca Andrew Jackson nu s-ar supara.
Doris Kearns Goodwin, istoric: "Ar fi spus ca el a fost destul, e timpul sa vina altcineva."
Cand publicul se va decide asupra unei singure candidate, organizatia care a avut initiativa ii va cere presedintelui Barrack Obama sa dispuna inlocuirea bancnotei de 20 de dolari. Anul trecut, cand a fost rugat de o fetita sa puna chipul unei femei pe o bancnota, Obama parea de acord.
Barack Obama, presedintele SUA, 30 iulie 2014: "Mi s-a parut o idee buna."
Roma are un primar feminist! Decizie importanta pentru femei
Garbo.ro, 26 martie 2015
Exemplu de buna practica non-sexista urbana: Municipalitatea capitalei Italiei a decis sa interzica reclamele stradale care folosesc corpurile femeilor in mod sexist, pentru a vinde diverse servicii sau produse!
"Municipalitatea Romei declara razboi publicitatii care aduce ofensa femeilor. Nu vor mai fi afise publicitare care se folosesc de corpul femeiesc pentru a vinde ochelari, jeansi sau rosii decojite.", scrie publicatia italiana Corriere della Sera.
"Spatiile publictare vor putea fi vandute doar celor care respecta regulile - a explicat primarul Ignazio Marino - corpul femeii nu poate fi asociat imaginilor care le echivaleaza un obiect in maniera sexista".
„Anumite mesaje publicitare pe care noi le consideram normale, cu femei care stau in fata aragazului sau pe pat, transmit de fapt o imagine despre femei care nu este normala si nu corespunde realitatilor din familii”.
«Certe pubblicità che noi consideriamo normali, con le donne che stanno ai fornelli e tutti gli altri sul divano, danno invece un’immagine della donna che non è normale e non corrisponde alla realtà delle famiglie».
"Cred ca este just sa facem sa dispara de pe toate strazile Romei mesajele sexiste si violente. In capitala si in restul tarii." - Ignazio Marino, fost chirurg si actualul primar al Romei.
Noi speram ca mesajul lui Marino sa se faca auzit si in Romania si in toata Europa.
Vezi cum se manifesta discriminarea urbana la adresa femeilor din Bucuresti: Vezi pe HARTA: Cum sunt discriminate femeile in Bucuresti
Asteptam masuri si la Bucuresti!
via DiscriminariUrbane
Egipt. Este femeie, dar timp de 40 de ani a purtat haine de bărbat. Pentru gestul său a primit distincţia de "cea mai bună mamă"
Gâ, 26 martie 2015
De Silviu Bănilă,
Autorităţile egiptene i-au acordat unei femei din oraşul Luxor titlul de cea mai muncitoare mamă, povestea acesteia fiind cu totul impresionantă. Sisa Abu Daooh s-a îmbrăcat şi a lucrat timp de 40 de ani ca un bărbat, pentru a-şi întreţine familia.
Sisa Abu Daooh, în vârstă de 65 de ani, s-a întâlnit duminică cu preşedintele egiptean Abdel Fatah al-Sisi, care i-a oferit distincţia de "cea mai bună mamă", scrie . Chiar şi în această situaţie fericită, femeia a declarat că nu va renunţa la veşmintele bărbăteşti. "Am decis să mor în aceste haine. Trebuie să mă obişnuiesc. Aceasta este viaţa mea şi nu pot renunţa acum".
Abu Daooh a început să se deghizeze în bărbat undeva în 1970, după ce i-a murit soţul. Era însărcinată în şase luni cu primul copil şi în acele zile, familia sa conservatoare nu a considerat-o aptă pentru muncă (situaţia s-a schimbat în prezent, când una din şapte femei egiptene muncesc şi aduc un venit în casă).
"Fraţii mei au vrut ca eu să mă căsătoresc din nou", spune Abu Daooh. "Ei îmi aduceau tot timpul peţitori, pe care îi respingeam". Din păcate, nici piaţa muncii nu îi oferea mari perspective şi era "închisă" pentru femei, iar Abu Daooh nu dispunea de educaţie necesară, pentru a obţine un job la birou. Spre indignarea familiei sale, femeia a ales să se "transforme" în bărbat, pentru a-şi găsi un loc de muncă.
Abu Daooh s-a ras în cap, s-a îmbrăcat în haine bărbăteşti şi a început să construiască cărămizi şi să cearnă făina la moară. La început, femeia susţine că avea puterea "a zece bărbaţi", dar cu timpul, când au lăsat-o puterile, a trecut la lustruitul de pantofi.
"Unei femei îi este greu să renunţe la feminitate", a declarat Abu Daooh. "Dar aş fi făcut orice pentru fiica mea. Era singurul mod prin care puteam câştiga bani. Ce altceva aş fi putut să fac? Nu ştiam să scriu şi să citesc, familia mea nu m-a trimis la şcoală".
Identitatea sa de "bărbat" a ferit-o pe doamna Abu Daooh de agresiunile sexuale şi aceasta a reuşit să muncească în domenii inaccesibile femeilor. "Eram fericită", a spus aceasta. "Am reuşit să muncesc precum bărbaţii şi cei din jurul meu au fost mulţumiţi de mine. Când se uitau la mine, colegii vedeau un bărbat".
Mulţi oameni şi-au dat seama că Abu Daooh este femeie. "Nu m-am ascuns niciodată", a spus femeia. "Nu am încercat să ţin secretă identitatea mea". Treptat, a devenit tot mai cunoscută, până la punctul în care "toţi cei din Luxor ştiau că este femeie".
În cele din urmă, strădania femeii a dat roade. Anul acesta, guvernul local din Luxor a desemnat-o "cea mai devotată mamă din oraş" - fapt consemnat într-un certificat pe care nu-l poate citi - şi i-a oferit un chioşc, pe care să-l administreze, pentru a-şi întreţine familia.
Chiar şi acum, femeia îşi sprijină familia: soţul fiicei ei nu poate munci, deoarece este bolnav, iar Abu Daooh îşi creşte nepoţii. Totodată, aceasta a declarat că nu şi-ar dori ca fata ei să facă acelaşi sacrificiu. "Nu aş vrea asta. Are soţ şi copii", a conchis doamna Daooh.
O femeie conduce o unitate de artilerie a separatiştilor din estul Ucrainei
Adevărul, 23 martie 2015
De Ana Stan,
„Nut“, o tânără femeie de 20 de ani, conduce o miliţie separatistă din estul Ucrainei. Ea poartă uniforma standard a rebelilor proruşi şi nu vrea să-şi dezvăluie adevărata identitate. Nut spune că, fiind femeie, nu a avut de întâlnit niciun obstacol privind serviciul militar din prima linie. „Băieţilor nu le este teamă să mă urmeze. Ştiu că le dau ordinele corecte, nu felul de comenzi care vor crea un risc suplimentar“.
O femeie de 20 de ani, având numele de cod „Nut“, care a lucrat înainte de conflictul ucrainean într-un cazino, conduce acum o unitate de artilerie din estul ţării, notează Kitty Logan, jurnalistă Deutsche Welle (DW) care a călătorit în estul Ucrainei pentru a întâlni una dintre femeile-lider ale auto-intitulatei „Republici Populare Doneţk“.
Tânăra care stă într-o baracă mobilată sărăcăcios din districtul Petrovsky, o suburbie a Doneţkului, cu o mitralieră sprijinită de scaunul său şi cu un câine, Loki, care mârâie la vizitatori, se află la conducerea unei unităţi de artilerie ce numără 50 de bărbaţi, din batalionul Oplot. Batalionul este condus de „prim-ministrul“ Doneţkului, Alexander Zaharacenko, potrivit DW.
Fostă angajată la cazino, acum căpitan al rebelilor
Armistiţiul încheiat la Minsk presupune că toate armele grele au fost oficial retrase de pe linia frontului. Însă, înainte ca acordul să fie implementat, Nut a jucat un rol-cheie în lupta pentru oraşul Debalţeve, dar şi în alte bătălii duse împotriva forţelor guvernamentale ucrainene. Totul este o schimbare majoră faţă de fosta ei viaţă.
„Lucram la un cazino local, însă acum s-a închis. Din cauza conflictului, multă lume şi-a pierdut slujba, aşa că a trebuit să căutăm orice“, declară Nut, adăugând că luptele din apropierea casei ei au făcut-o să se alăture rebelilor.
Cred că, dacă aş sta acasă, aş muri oricum din cauza bombardamentelor, spune Nut.
„Băieţilor nu le este teamă să mă urmeze“
Nut a avansat repede, acum fiind căpitan. „A trebuit să învăţ foarte repede cum să folosesc o armă mare. Când am atins un anumit nivel, ofiţerii au decis să-mi acorde şi un rang mai mare. Nu ştiu de ce. Poate datorită calităţilor mele, sau poate a cunoştinţelor“, explică Nut.
Ea spune că, fiind femeie, nu a avut de întâlnit niciun obstacol privind serviciul militar din prima linie. „Băieţilor nu le este teamă să mă urmeze. Ştiu că le dau ordinele corecte. Nu felul de comenzi care vor crea un risc suplimentar“.
Însă există riscuri. Peste 6.000 de persoane au fost ucise până acum în conflictul ucrainean. Nu este clar câţi dintre aceştia au provenit din batalionul Oplot, însă tipul de arme pe care le manevrează Nut cauzează multe victime.
„Bineînţeles că riscăm. De obicei, artileria luptă împotriva altei artilerii. Aşa că dacă noi ajungem la ei, înseamnă că şi ei ajung la noi. Depinde cât de bine se lucrează în echipă, de cât de repede se poate retrage unitatea din poziţia în care se află pentru a evita pierderea armelor, a muniţiei“, spune Nut. Prioritatea este, de fapt, să nu se piardă vieţi, adaugă ea.
„Când vine vorba de a-ţi apăra locurile natale, femeile se află la acelaşi nivel cu bărbaţii“
Numărul celorlalte femei-soldat care sunt în diverse armate rebele din estul Ucrainei este necunoscut. În această unitate, singurele alte femei sunt o bucătăreasă şi o asistentă medicală.
Nut spune că rolul ei de căpitan este unul important. „Când vine vorba de a-ţi apăra locurile natale, femeile se află la acelaşi nivel cu bărbaţii. Uneori femeile pot fi mai dure decât bărbaţii. Aşa că este foarte important să avem femei în acest război“, spune Nut, care adaugă că bărbaţii din unitatea ei cred că dacă ea se implică, nici lor nu le e frică.
„Li se ridică moralul. Şi bărbaţii, şi femeile, pot fi comandanţi buni sau săi. Dacă o persoană cu un rang înalt dă ordine, trebuie să ne supunem, fie că este bărbat sau femeie“, precizează Nut.
Mare parte din bărbaţii care o ascultă pe Nut erau plecaţi la antrenamente atunci când jurnaliştii DW au vizitat baza, într-un loc neidentificat. Mai mult, ea nu poate spune nici unde este depozitată artileria, pentru că a fost retrasă din zonă pentru a se supune termenilor acordului de la Minsk.
Însă Nut şi soldaţii ei aşteaptă să se reia conflictul. „Luptăm pentru pământul nostru. Dacă soldaţii ucraineni sunt forţaţi să lupte, vom lupta şi noi cu ei“, spune Nut.
DIASPORA
REPORTAJ: Cinci românce îşi cresc copiii în închisori din state europene
Mediafax, 29 martie 2015
Cinci românce îşi cresc copiii în închisori din patru state europene, a căror legislaţie permite acest lucru femeilor aflate în detenţie, în baza unor condiţii specifice, precum spaţii amenajate distinct, alimentaţie şi servicii adecvate creşterii copiilor.
Numeroase ţări europene, precum Elveţia, Belgia, Turcia, Suedia, Spania, Franţa, Danemarca, Grecia şi Italia, au prevederi legale care reglementează situaţia femeilor aflate în închisoare, cărora li se poate acorda dreptul, în baza unor condiţii specifice, de a-şi aduce copiii în centrele de detenţie.
"În prezent, la nivelul misiunilor diplomatice şi oficiilor consulare menţionate, există în atenţie cinci cazuri ale unor femei de cetăţenie română aflate în această situaţie, respectiv unul în Elveţia, unul în Franţa, unul în Portugalia şi două în Spania", a precizat Ministerul Afacerilor Externe (MAE), la solicitarea MEDIAFAX.
Potrivit MAE, reprezentanţii misiunilor diplomatice şi ai oficiilor consulare fac vizite periodice la penitenciare şi acordă asistenţă consulară, la cerere, fiecărui cetăţean român aflat în detenţie, care îşi exprimă dorinţa de a dialoga cu consulul. Totodată, consulii români participă constant la întrevederi cu reprezentanţii penitenciarelor, cu scopul de a obţine informaţii actualizate asupra situaţiei cetăţenilor români aflaţi în centrele de detenţie.
În România, femeile pot sta cu copiii lor în penitenciar doar până când aceştia împlinesc vârsta de un an, astfel de regim fiind doar la Penitenciarul de Femei Târgşor. În prezent, însă, nicio femeie nu se află în închisoare alături de copilul său, deoarece instanţele au admis cererile lor de întrerupere a pedepsei.
Conform unui răspuns transmis de Administraţia Naţională a Penitenciarelor (ANP), la solicitarea MEDIAFAX, privind drepturile mamelor care execută pedepse cu închisoarea şi ale femeilor gravide aflate în penitenciar, atunci când o femeie privată de libertate naşte, administraţia penitenciarului ia măsuri ca, în mod excepţional, aceasta să îşi poată îngriji copilul până la vârsta de un an, iar în această perioadă copilul este cazat alături de mama sa. În România, condiţiile necesare pentru asigurarea acestui drept sunt oferite mamelor doar la Penitenciarul de Femei Târgşor.
La împlinirea vârstei de un an sau anterior, copilul poate fi dat în îngrijire, cu acordul mamei, familiei sau persoanei indicate de aceasta. În cazul în care copilul nu poate fi dat în îngrijire familiei sau persoanei indicate de mamă, acesta este încredinţat, potrivit legii, unei instituţii specializate, fiind informate, în acest sens, autorităţile pentru protecţia copilului. După împlinirea vârstei de un an, copilul, care nu mai poate rămâne alături de mama sa, o poate vizita pe aceasta în penitenciar, însoţit de persoane adulte, în limita numărului lunar de vizite la care au dreptul persoanele private de libertate, conform legii.
În ceea ce priveşte drepturile femeilor gravide aflate în penitenciar, ANP precizează că acestea beneficiază de asistenţă medicală prenatală şi postnatală, iar naşterea are loc în afara penitenciarului, într-un spital.
"Femeile condamnate la o pedeapsă privativă de libertate, care sunt însărcinate, sunt îndrumate să solicite întreruperea executării pedepsei. Cererea se va înainta instanţei în a cărei rază teritorială se află locul de deţinere, corespunzătoare în grad instanţei de executare. În acelaşi mod se procedează ori de câte ori pe perioada executării pedepsei privative de libertate se constată starea de graviditate", spune ANP.
În situaţia în care instanţa nu admite solicitarea deţinutelor gravide de a întrerupe pedeapsa, atunci, cu o lună înaintea datei probabile a naşterii, femeia este internată într-un penitenciar spital, până la momentul naşterii. La momentul naşterii, deţinuta este internată într-un spital din reţeaua Ministerului Sănătăţii, cu secţie de ginecologie şi secţie de neonatologie.
La nivel internaţional, numeroase ţări permit prezenţa copiilor în închisori alături de un părinte încarcerat, însă majoritatea impun limite de vârstă şi privind perioada de şedere a minorilor în centrele de detenţie, potrivit unui raport din august 2014 al Bibliotecii Congresului american, actualizat în ianuarie 2015.
Conform raportului, care studiază legislaţia din 97 de state, unele impun însă şi alte criterii, precum perioada de alăptare sau evaluarea intereselor copilului. În majoritatea cazurilor, închisorile care pot găzdui copii trebuie să îndeplinească anumite standarde, precum alimentaţie adecvată, acces la îngrijiri medicale sau servicii de îngrijire a copilului. În unele ţări, pe lângă plasarea copilului în detenţie alături de părinte, există varianta amânării executării pedepsei sau arestul la domiciliu.
BELGIA
Legislaţia belgiană permite deţinuţilor să îşi ţină copiii alături de ei în închisoare până la împlinirea vârstei de trei ani, în unităţi speciale pentru găzduirea mamelor cu copii.
DANEMARCA
Legea daneză prevede că o femeie sau un bărbat îşi poate ţine copilul cu vârsta mai mică de un an în închisoare dacă este capabil/ă să aibă grijă de el. Deţinuţii au aceleaşi drepturi la servicii medicale ca restul populaţiei şi pot munci la fel ca alţi cetăţeni. Mamele încarcerate care lucrează în închisori au dreptul la un an de concediu maternal pentru a se concentra pe creşterea copilului. Deţinuţii care muncesc au, de asemenea, dreptul la concediu medical cu plată.
ANGLIA ŞI ŢARA GALILOR
În Anglia şi Ţara Galilor există unităţi specializate pentru mame cu bebeluşi, separate de restul deţinuţilor, pentru a permite copilului să stea alături de mamă, dacă acest lucru este spre binele său. În majoritatea cazurilor, copilul părăseşte unitatea până la vârsta de 18 luni, dar în cazuri excepţionale poate rămâne mai mult.
FINLANDA
În Finlanda, un copil mic poate fi plasat într-o unitate familială din închisoare în timp ce părintele îşi ispăşeşte pedeapsa, până la împlinirea vârstei de doi ani, sau până la trei ani dacă este necesar pentru binele copilului. În perioada 2000-2006, aproximativ 100 de copii se aflau în închisori finlandeze alături de mamele lor.
FRANŢA
Legislaţia franceză permite mamelor încarcerate să-şi ţină copiii cu ele până la împlinirea vârstei de 18 luni, dar perioada poate fi prelungită la cererea mamei şi după consultarea unei comisii formate dintr-un psihiatru, un pediatru, un psiholog şi un ofiţer de probaţiune.
GRECIA
În Grecia, mamele încarcerate îşi pot ţine copilul alături de ele până la vârsta de trei ani, în unităţi speciale, pentru a asigura nevoile acestora. Copiii mai mari de trei ani şi care nu au sprijinul altor membri ai familiei pot fi plasaţi în instituţii speciale.
IRLANDA
Conform reglementărilor din Irlanda, mamele îşi pot ţine copiii în închisoare până la împlinirea vârstei de un an, indiferent dacă bebeluşul a fost născut în centrul de detenţie sau anterior încarcerării mamei.
ITALIA
Legislaţia italiană permite mamelor cu copii de până la trei ani să beneficieze de alternative la încarcerare. De asemenea, femeile care au copii de până la zece ani îşi pot ispăşi pedepsele la domiciliu, în altă reşedinţă privată sau într-un centru de îngrijire şi asistenţă, dacă nu există pericol de recidivă şi deja au executat o treime din sentinţă. Potrivit presei, aproximativ 60 de copii cu vârsta sub trei ani intră anual în închisorile italiene alături de mamele lor.
LUXEMBURG
Conform reglementărilor din Luxemburg, copiii care sunt prea mici pentru a fi separaţi de mamele lor primesc permisiunea de a sta alături de ele în închisoare.
NORVEGIA
Norvegia nu permite copiilor să stea alături de mame în închisoare, acestea fiind mutate în mødrehjem (case pentru mame) până ce copilul va fi suficient de mare pentru a fi separat, în general în jurul vârstei de nouă luni. De asemenea, o femeie însărcinată sau care are un copil mai mic de nouă luni poate beneficia de amânarea executării pedepsei. Copiii care nu pot fi crescuţi de mame în închisori pot fi plasaţi în centre de îngrijire.
PORTUGALIA
Femeile şi bărbaţii deţinuţi în Portugalia au dreptul să-şi ţină copilul în închisoare până la vârsta de trei ani, sau în cazuri excepţionale până la cinci ani, cu consimţământul celuilalt tutore şi dacă este spre binele copilului. În astfel de cazuri, minorului trebuie să-i fie asigurat accesul la servicii medicale şi activităţi educaţionale şi de divertisment adecvate.
RUSIA
Femeile din Rusia care au deja copii nu îi pot lua în închisoare cu ele, deşi legislaţia nu interzice acest lucru explicit. În schimb, dacă o femeie naşte în timp ce se află în detenţie, copilul poate rămâne cu ea o perioadă sau poate fi plasat într-o unitate de îngrijire a copiilor din cadrul penitenciarului, până la vârsta de trei ani, unde poate fi vizitat de mamă după încheierea programului de muncă.
SPANIA
Conform reglementărilor din Spania, un copil cu vârsta până la trei ani poate sta alături de mama sa în închisoare, dacă nu există riscuri pentru el. Autorităţile trebuie să plaseze mamele cu copii în unităţi speciale, separate de restul deţinuţilor. În noiembrie 2006, 156 de copii se aflau alături de mamele lor în închisori spaniole.
SUEDIA
Conform legislaţiei suedeze, femeile sau bărbaţii încarceraţi îşi pot ţine copiii în închisoare, dacă acest lucru este spre binele minorului. Suedia foloseşte însă în multe cazuri pedepse alternative, precum eliberarea condiţionată sau monitorizarea electronică. Legislaţia permite de asemenea amânarea executării pedepsei cu închisoarea în cazul unei femei însărcinate sau care alăptează.
ELVEŢIA
Codul Penal elveţian prevede forme speciale de detenţie pentru femeile care nasc şi pentru cele care au deja copii mici. În practică, un copil stă alături de mamă până la vârsta de trei ani. Autorităţile federale din cantoanele elveţiene au înfiinţat unităţi speciale pentru femeile cu copii, care dispun de personal specializat, camere adecvate şi instituţii externe de îngrijire pe timpul zilei.
TURCIA
Legislaţia turcă prevede că minorii cu vârsta până la şase ani, care nu pot fi îngrijiţi de altcineva în afară de mame, pot sta cu acestea în închisoare. Pe timpul zilei, copiii peste trei ani merg la grădiniţe, iar cei mici rămân cu mamele lor în celule. Copiii şi mamele care alăptează dispun de alimentaţie adecvată. În iulie 2014, ministrul Justiţiei Bekir Bozdag afirma că 353 de copii se aflau alături de mamele lor în închisoare.
CHINA
Legislaţia chineză nu pare să permită copiilor să stea în închisoare alături de mamele lor. În schimb, o femeie condamnată la închisoare îşi poate ispăşi pedeapsa în afara închisorii dacă este însărcinată sau alăptează.
STATELE UNITE
Potrivit unui articol din 18 februarie 2015 din revista Pacific Standard, zece state americane - New York, California, Illinois, Indiana, Ohio, Nebraska, South Dakota, Washington, West Virginia şi Wyoming - au un sistem de "creşe în închisori", care permite mamelor să-şi ţină copiii alături de ele între unul şi doi ani.
LOCAL
Campanie umanitară iniţiată de un avocat: "Garantez personal, întrucât am cunoscut problemele familiei prin prisma profesiei"
Avocatura, 25 martie 2015
Avocatul Ana-Viorica Puşcaşu, din cadrul Baroului Vrancea, a povestit pentru tragedia unei familii, pe care iniţial a ajutat-o în cadrul unui proces. Ca voluntar la Centrul Maternal Focşani, Ana a reprezentat o mamă care intentase divorţ de un soţ abuziv. Ulterior, aceasta a păstrat legătura cu familia, iar viaţa lor grea a determinat-o să ceară sprijinul şi altor oameni, dispuşi în a da o mână de ajutor. Pentru aceasta, a lansat un apel pe Facebook, creând totodată şi un grup special pe reţeaua de socializare. "Am iniţiat grupul pentru Adriana şi copiii ei. Dar cred că se pot adăuga noi cazuri, cazuri pe care să le cunosc personal şi pentru care să pot garanta", a explicat avocatul pentru .
: De unde a plecat această idee, a unei campanii umanitare?
Ana-Viorica Puşcaşu: În urmă cu un an si jumătate am început o activitate de voluntariat la Centrul Maternal Focşani, în sensul că le ajut cu sfaturi juridice pe femeile care ajung aici, din cauza agresiunilor fizice şi verbale din partea partenerilor de viaţă. Însă sunt puţine care aleg desprinderea de viaţa pe care o duceau până atunci. Vreau să spun că nu doresc publicitate profesională în urma campaniei. Ci numai că personal garantez pentru această campanie, întrucât am cunoscut această familie şi problemele acesteia în calitate de avocat, prin acţiunea de voluntariat de la Centrul Maternal Focşani. Am dorit să îi ajut şi deoarece sunt mamă a doi copii şi cunosc cheltuielile care trebuie făcute cu aceştia la şcoală - caiete, manuale şi caiete suplimentare, activităţi extraşcolare etc.
Iniţial am scris doar pe pagina mea de Facebook despre acest caz şi ulterior am iniţiat un grup, sper din toată inima că îi va fi de ajutor. Grupul este pentru Adriana şi copiii ei, dar cred că se pot adăuga noi cazuri, cazuri pe care să le cunosc personal şi pentru care să pot garanta.
Cu Adriana, femeia - mamă despre care vorbim, am menţinut relaţia - în sensul că m-am interesat de mai multe ori ce face, cum se descurcă băieţii la şcoală, cum se manifestă după ce au ieşit din mediul violent în care au trăit. Adriana şi cei patru băieţi ai săi au trecut de-a lungul timpului prin întâmplări care i-au marcat, în special din punct de vedere psihic. Adriana a fost bătută constant de soţ, la un moment dat chiar cu un făcăleţ, atât de tare încât i-a fost ruptă mâna. Abia când durerile au devenit insuportabile pentru ea şi mâna a început să îşi schimbe culoarea, soţul i-a permis să meargă la doctor.
Şi chiar medicul de familie, după ce a aflat situaţia, a fost cel care a chemat Poliţia şi Protecţia Copilului. Şi băieţii cei mari - Adrian şi Alexandru, au fost agresaţi fizic şi verbal, ameninţaţi de tatăl violent, care în general se afla sub influenţa băuturilor alcoolice. Totul pentru că băieţii refuzau să ceară bani de la mama lor pentru a-i cumpăra băutură. Cel mai mult însă i-a durut etichetarea lor de către comunitatea din care făceau parte: băieţii ţuicarului.
Cei mai mici, Ionuţ şi Cristi, au asistat adeseori la agresarea fizică a mamei şi a fraţilor mai mari. Mai mult, au fost siliţi să asiste la un eveniment nefericit, când tatăl a ucis câinele din curte cu o lovitură de topor în cap, deoarece nu îşi primea banii pentru alcool.
: De ce tocmai acest caz?
Puşcaşu: Aşa cum am spus, după obţinerea unui ordin de restricţie şi a divorţului, am păstrat legătura cu ei, mai ales pentru că am fost impresionată de performanţele şcolare ale celor doi băieţi mai mari. Adrian a terminat clasa a IX-a cu media 9,87, la unul din liceele prestigioase din Focşani, iar Alexandru a intrat la prima clasă de matematică - informatică de la alt liceu cu renume din Focşani. Adrian doreşte să devină psiholog - pentru a putea ajuta alţi copii aflaţi în situaţii dificile. Deşi are un program şcolar încărcat, face voluntariat la Centrul pentru Autism "Micul Prinţ", tocmai în vederea viitoarei profesii. Alexandru s-a calificat la olimpiada de informatică - etapa naţională.
Trebuie să avem în vedere că, deşi cei doi au rezultate şcolare remarcabile, nu au acces la internet, nu au smartphone, tablete sau calculatoare. Cu toate că acestea le-ar fi necesare în activitatea şcolară.
Adriana a lucrat până de curând ca ajutor de bucătar la un restaurant din Focşani, însă după ce a cerut să fie mutată din tura de noapte în cea de zi a fost refuzată şi concediată, astfel încât de câteva luni bune au fost văduviţi de sursa principală de venit. Şi-a găsit de lucru, în sensul că este femeie de serviciu pentru trei scări de bloc - având un salariu de aproximativ 200 lei. În acest timp urmează şi cursuri ale Crucii Roşii pentru îngrijirea bătrânilor la domiciliu.
: Cum au reacţionat oamenii?
Puşcaşu: În urma campaniei au fost oameni care au sărit în ajutorul lor cu lemne, alimente, haine. Însă ajutorul cel mai mare pe care i l-am putea acorda ar fi un loc de muncă pentru a-şi putea întreţine familia. Vreau să subliniez că, deşi tatăl copiilor a fost obligat la plata unei pensii de întreţinere pentru cei patru băieţi, nu a plătit nicio sumă de bani până în prezent. Nu are nicio sursă de venit, nu munceşte nici măcar cu ziua la el în sat, mai mult, încă îşi sună copiii pentru ca aceştia să îi dea bani - evident pentru băutură.
Şi chiar o familie din Focşani, auzind de problemele acestei familii - în special de faptul că puteau să locuiască la Centrul Maternal doar 6 luni, le-a oferit o casă.
Șantaj sexual la o firmă din Botoșani: Patronul filma partidele de sex cu angajatele obligate să se supună!
Botoșăneanul, 29 martie 2015
Potrivit reprezentanților Inspectoratului Județean de Poliție (IPJ) Botoșani, Romică A., de 39 de ani din Botoșani, administrator al unei societăți comerciale, a folosit diverse pretexte pentru a determina patru dintre angajatele sale să întrețină relații sexuale cu acesta.
Femeile au fost obligate să se supună șantajului, asta pentru că bărbatul le amenința cu difuzarea, în spațiul virtual, a imaginilor filmate în timpul raportului sexual, ori chiar cu trimiterea acestora către familiile femeilor.
„Vineri, 27 martie 2015, polițiștii au dispus reținerea pentru 24 de ore a unui bărbat de 39 de ani din Botoșani după ce i-a fost percheziționată și locuința, bărbatul fiind cercetat pentru comiterea a patru infracțiuni de șantaj, în prezent fiind în stare de arest preventiv”, a declarat Daniela Gheorghiescu, purtător de cuvânt al IPJ.
Polițiștii suspectează că ar fi vorba despre mai multe femei, angajate la aceeași societate, care se află în situații similare, și le îndeamnă să se prezinte la poliție pentru a depune plângere.
Drama Mihaelei, incendiata de sot, in timp ce copiii dormeau in alta camera. "Imi amintesc cand am izbucnit in flacari"
Ştirile Pro TV website, 25 martie 2015
A fost lovita cu pumnul, stropita cu spirt si apoi incendiata, toate acestea in timp ce copiii ei erau acasa. Desi pare scenariul unui film de groaza, in realitate este drama unei romance.
Cel care i-a mutilat nu doar trupul, ci si sufletul, a ajuns la inchisoare, insa continua sa ii faca rau prin altii. Pentru ca erau colegi, femeii i s-a sugerat sa renunte la plangere. Cum nu a facut asta, a primit vestea a va fi concediata si isi va pierde locuinta de serviciu.
Victima: Imi amintesc cand am izbucnit in flacari si teroarea din acele clipe.
Reporter: Mai sunt semne?
Victima: Da, acolo unde au fost arsurile. La ureche, bratele si spatele tot.
Reporter: Ai fost si operata, aici sunt semne de grefa de piele.
Victima: Da. Aici si in partea lombara.
Dupa 10 ani de casnicie, sotul i-a dat foc. In timp ce femeia agoniza in spitalul de arsi, el a fost arestat pentru tentativa de omor. Copiii traiesc de atunci cu groaza ca tatal lor se va intoarce si odata cu el si teroarea.
Mihaela Nartea: El isi dadea cu spirt pe maini. S-a enervat foarte tare si mi-a varsat toata sticla pe spate si pe par. Mi-a spus "o sa-ti dau foc".
Reporter: L-ai crezut?
Mihaela Nartea: In sufletul meu ma gandeam ca nu poate sa faca asta.
Reporter: Copiii erau in casa.
Mihaela Nartea: Da, dormeau.
"Acte de violenta apar in peste 80% din actiunile de divort in Romania. Cand barbatul va fi eliberat, vom cere un ordin de protectie", a spus avocatul Andreea Saveli.
Ordinul de protectie exista, ca masura de urgenta, din 2012. Impus de instanta, acesta interzice partenerului violent orice contact cu familia, dar numai pe o perioada de cel mult 6 luni.
Societatea noastra, dar si justitia, sunt inca revoltator de permisive cu violenta in familie, fie ea fizica - adesea catalogata ca "o iesire" a partenerului sau verbala si psihologica - acceptata drept descarcare de orgoliu, indiferent de trauma provocata. Si multi judecatori nici nu acorda ordinul de protectie, decat daca femeia poate proba ca ea si copiii au fost batuti mar.
Victima care ia atitudine e adesea acuzata ca "strica vieti". Dupa ce sefii i-au spus, chiar inainte de agresiune, ca ii vor mari salariul, dupa externare Mihaela s-a trezit data afara.
"Au fost cred vreo 4-5 vizite din partea acestor colegi. Sa ma determine sa imi schimb declaratia. Le-am spus ca nu voi face asta, dar nu s-a renuntat la idee si nici la presiune", a spus Mihaela.
Deci, in curand va fi somera. Si, pentru ca statea intr-un apartament de serviciu, va ajunge cu baietii pe strada.
In Bucuresti sunt doar 30 de locuri in centre de urgenta unde mamele si copiii minori se pot adaposti cateva luni. In toata tara, numai 700. In ultimii ani, 800 de femei au murit in cazuri de violenta domestica.
Un recidivist din Oradea a încercat să violeze trei femei într-o singură noapte
Gâ, 27 martie 2015
Un bărbat din Oradea, eliberat în 2014 în urma unei condamnări la 19 ani de închisoare pentru agresiuni sexuale, a fost arestat, vineri, după ce a încercat să violeze trei femei într-o singură noapte, pe una reuşind s-o tâlhărească, transmite corespondentul MEDIAFAX.
Bărbatul, în vârstă de 57 ani, a fost prins în urma unei razii la care au participat 150 de poliţişti în noaptea de miercuri spre joi, iar vineri a fost arestat pentru 30 de zile, la propunerea procurorilor de la Parchetului Oradea, care îl cercetează pentru tâlhărie şi trei tentative de viol.
Potrivit unor surse judiciare, în noaptea de miercuri spre joi, bărbatul a atacat trei femei în zona centrală din Oradea şi a încercat să le violeze, iar uneia i-a furat telefonul mobil. În urma apelurilor primite la numărul de urgenţă 112, poliţiştii au pornit în căutarea agresorului, în ajutorul lor venind şi camerele de supraveghere ale municipalităţii, care au surprins ultimul atac asupra femeii pe care a şi tâlhărit-o.
Bărbatul a fost prins joi dimineaţă, poliţiştii descoperind ulterior că bărbatul, Gheorghe Maghiar, are multiple condamnări pentru tâlhărie şi atacuri sexuale, ultima fiind săvârşită în anul 1997, când a fost condamnat la 19 ani şi opt luni de închisoare cu executare pentru tâlhărie şi viol cu consecinţe deosebit de grave, pedeapsă pe care a executat-o în Penitenciarul Arad.
Bărbatul a fost eliberat din închisoare în februarie 2014, graţie prevederilor noului Cod Penal, după ce s-a adresat Comisiei de evaluare a incidenţei aplicării legii penale mai favorabile în cazul persoanelor aflate în executarea pedepselor. La sesizarea comisiei, Tribunalul Arad i-a redus pedeapsa de la 19 ani şi 8 luni la 12 ani, iar pentru că aceasta fusese deja executată, magistraţii au dispus punerea în libertate de îndată.
Gheorghe Maghiar a fost reţinut joi, pentru 24 de ore, iar vineri a fost prezentat la Judecătoria Oradea, unde a fost arestat pentru 30 de zile.
Bănuit de tâlhărie calificată și tentativă de viol, depistat la scurt timp de la sesizare
Bacau NET, 27 martie 2015
La data de 26 martie a.c., polițiștii din comuna Agăș au fost sesizați cu privire la faptul că o persoană de sex feminin de 80 de ani, din comună, a fost victima infracţiunii de tâlhărie.
Din cercetările efectuate de polițiști la fața locului a rezultat că în nopatea de 25/26 martie a.c., o persoană necunoscută ar fi pătruns în locuința bătrânei și i-ar fi solicitat bani. Fiind refuzat, bărbatul ar fi încercat, prin agresiune, să întrețină cu victima relații sexuale, împotriva voinţei acesteia. Persoana vătămată a reușit să fugă din cameră, iar bărbatul necunoscut a plecat din locuință după ce a sustras de pe o masă un felinar.
În urma investigațiilor desfășurate de polițiști, inclusiv prin folosirea câinelui de urmă “Ned”, a fost depistat un tânăr de 21 de ani, din comună, asupra căruia a fost găsit felinarul sustras din locuința bătrânei.
Victima a fost transportată la Spitalul Orașului Comăneşti, unde a primit îngrijiri meicale, fără a necesita internarea.
față de tânărul de 21 de ani s-a luat măsura reținerii pentru o perioadă de 24 de ore, sub aspectul săvârșirii infracțiunilor de tâlhărie calificată și tentativă de viol, urmând să fie prezentat Parchetului de pe lângă Judecătoria Moineşti cu propunere de arestare preventivă.
Olt: Două fete de 9 şi 15 ani şi tatăl acestora, găsiţi spânzuraţi. Ipoteză: Bărbatul şi-ar fi omorât fiicele, apoi s-ar fi sinucis
Mediafax, 28 martie 2015
Două fete de 9 şi 15 ani, dar şi tatăl acestora, în vârstă de 39 de ani, au fost găsiţi spânzuraţi, sâmbătă, într-o anexă a unei gospodării din judeţul Olt, anchetatorii luând în calcul ipoteza ca bărbatul să îşi fi omorât fiicele, apoi să se fi sinucis, transmite corespondentul MEDIAFAX.
Poliţiştii au fost anunţaţi, sâmbătă, că două fete de 9 şi 15 ani au fost găsite spânzurate într-o anexă a unei gospodării din localitatea Mirila, din judeţul Olt.
Oamenii legii ajunşi la faţa locului au găsit însă trei persoane spânzurate, stabilind că este vorba despre cele două fete şi tatăl lor, în vârstă de 39 de ani.
“Am fost sesizaţi că un bărbat de 39 de ani şi fetiţele sale de 9 şi 15 ani au fost găsiţi spânzuraţi într-o anexă a gospodăriei. S-a anunţat echipa operativă, s-a deplasat la faţa locului. Se aşteaptă concluziile echipei operative, care îşi desfăşoară activităţile sub coordonarea procurorului, cazul fiind preluat de procurori. Se aşteaptă, de asemnea, şi necropsiile, pentru a se stabili cu exactitate cauza morţii”, a declarat Claudia Radu, purtătorul de cuvânt Poliţiei Judeţene Olt.
Anchetatorii iau în calcul ipoteza ca tatăl să îşi fi omorât fiicele, apoi să se fi sinucis.
Potrivit purtătorului de cuvânt Poliţiei Judeţene Olt, Claudia Radu, bărbatul în vârstă de 39 de ani, găsit spânzurat sâmbătă alături de cele două fiice ale sale, era cercetat de poliţişti pentru loviri sau alte violenţe, în urma unei altercaţii cu soţia sa.
”La Poliţie este în lucru un dosar în care bărbatul era cercetat pentru loviri sau alte violenţe. Cazul a avut loc în urmă cu o lună, soţia trebuia să aducă certificat medico-legal”, a spus Claudia Radu.
Ea a precizat că în familia respectivă au mai avut loc conflicte între soţ şi soţie, iar de fiecare dată bărbatul a fost amendat.
Pe de altă parte, reprezentanţi ai Poliţiei Olt spun că bărbatul a fost internat la Secţia de Psihiatrie a spitalului din Slatina.
În prezent, în localitatea Mirila, din judeţul Olt, unde a avut loc tragedia, se află o echipă de procurori şi medici legişti.
Femeia care a născut în tren, decăzută din drepturile părinteşti. Bârlădeanca va fi obligată să facă tratament psihiatric
Adevărul, 27 martie 2015
De Sabina Ghiorghe,
Reprezentaţii Direcţiei Generale de Asistenţă Socială şi pentru Protecţia Copilului (DGASPC) Vaslui au dispus scoaterea din mediul familial al celui de-al cincilea copil al Dianei Budeanu, femeia care a născut în tren în ianuarie 2014. Ceilalţi patru băieţei ai ei erau deja în grija statului
Diana Budeanu (33 ani), din Bârlad, femeia care a ajuns cunoscută în toată ţara după ce în ianuarie 2014 a născut cel de-al patrulea băieţel al ei în trennul Regio Tecuci-Iaşi, a ajuns din nou în atenţia autorităţilor. Primii patru copii ai femeii au fost daţi în asistenţă maternală cu mai mult timp în urmă. Astăzi a fost retras din mediul familial cel de-al cincilea copil, un băieţel de numai două luni.
“Copilul a intrat în evidenţa noastră imediat după naştere. La a doua vizită la domiciliu am cerut scoaterea minorului din mediul familial. Bebeluşul se afla în situaţie de risc şi se impunea separarea de mamă, fiind lipsit de suport material şi moral”, a spus, pentru “Adevărul”, Ionuţ Brătianu, psiholog la Centrul de Primiri în Regim de Urgenţă a Copilului Abuzat, Neglijat şi Exploatat Bârlad.
Bebeluşul era ţinut într-o încăpere plină cu fum, gata să izbucnească incendiul de la soba de încălzit. Mama copilaşului susţinea că nu este fum în garsoniera unde locuia şi îi contrazicea pe asistenţii sociali, deşi realitatea era evident alta.
Instanţa a dispus plasarea minorului în asistenţă maternală. În plus, cea care i-a dat viaţă va fi obligată să facă tratament psihiatric, aceasta având o boală psihică cronică.
În ianuarie 2014, Diana Budeanu a ajuns cunoscută în toată ţara după ce a adus pe lume un băieţel într-un tren, în drum spre Iaşi.
Aflată la a patra naştere, tânara gravidă i-a pus pe jar pe toţi cei din jur când a intrat in travaliu. Ionel Atodiresei, tatăl copilului, a povestit la acea vreme: "Eram in tren, in drum spre Iasi şi soţia a mers la toaletă şi au apucat-o durerile. O cautam pe hol, am adus-o în vagon, am ajutat-o să nască. Am fost singur la inceput şi apoi a venit şefa de tren, d-na Macovei, care i-a tăiat cordonul ombilical şi a dat telefon la salvare, că eu nu mai eram în stare".
La scurt timp, copilul a ajuns în grija statului. După un an de la acel eveniment, a adus pe lume încă un băieţel. Nici acesta nu va fi crescut de mamă, ci, la fel ca frăţiorii mai mari, va ajunge în plasament.
Timiş: Cinci persoane, acuzate de trafic de persoane
România Liuberă, 24 martie 2015
De Andra Mitu,
Cinci persoane acuzate că au racolat femei pe care le plasau în bordeluri, au fost audiate la DIICOT Timişoara, pentru constituire şi aderare la grup infracțional organizat şi trafic de persoane, informează Mediafax.
”Din cercetări a reieşit faptul că, începând cu anul 2014, cei cinci membri ai grupării infracţionale, cu vârste cuprinse între 48 şi 57 de ani, ar fi racolat mai multe persoane pe care le-ar fi exploatat sexual şi prin muncă. Până în prezent, au fost identificate 15 victime, femei şi bărbaţi. Racolarea ar fi fost realizată prin intermediul unor anunţuri postate pe site-uri naţionale, prin care cei în cauză ar fi oferit locuri de muncă (îngrijire bătrâni, zootehnie, menaj, construcţii) bine plătite, în Germania", se arată în comunicatul DIICOT.
Odată ajunse în Germania, femeile au fost plasate la domiciliile unor bărbaţi sau în bordeluri, pentru exploatare sexuală, iar bărbaţii ar fi fost obligaţii să presteze servicii în domeniul construcţiilor în condiţii improprii şi fără a fi remuneraţi.
Polițiștii de la Brigada de Combatere a Criminalității Organizate Timișoara și procurorii DIICOT au percheziționat cinci domicilii din judeţ, pentru destructurarea unei grupări infracționale specializate în trafic de persoane, potrivit unui comunicat transmis, marți, de IPJ Timiș.
SPORT
Fundaşul naţionalei de fotbal Paul Papp, audiat la Tribunalul Vaslui într-un caz de trafic de minori
Mediafax, 24 martie 2015
De Teodor Istrati,
Fundaşul naţionalei de fotbal, stelistul Paul Papp, a fost audiat, marţi, la Tribunalul Vaslui, într-un dosar de trafic de minori, în care are calitatea de martor, după ce ar fi întreţinut relaţii sexuale, potrivit procurorilor DIICOT, cu una dintre victime.
Magistraţii Tribunalului Vaslui l-au audiat pe internaţionalul Paul Papp, în calitate de martor, într-un dosar în care doi bărbaţi din Vaslui sunt judecaţi pentru trafic de minori, transmite corespondentul MEDIAFAX.
Fundaşul echipei Steaua Bucureşti şi al selecţionatei de fotbal a României s-a prezentat în faţa judecătorilor după mai multe amânări în care fotbalistul şi-a motivat absenţa prin convocarea sa la naţională sau prin susţinerea unor meciuri cu formaţia de club. Din acest motiv, judecarea cauzei pe fond a fost întârziată două luni, Paul Papp fiind ultimul martor ce trebuia audiat în dosarul de trafic de minori.
La ieşirea din sala de judecată, Paul Papp a refuzat să facă vreo declaraţie presei despre ceea ce a spus în faţa instanţei. De altfel, ziariştii nu au avut acces în sala de judecată pe motiv că dosarul vizează victime minore.
În acelaşi dosar, a fost audiat deja, tot în calitate de martor, şi fundaşul Silviu Bălace, în prezent jucător al ACS Poli Timişoara.
Cei doi fotbalişti ar fi întreţinut relaţii sexuale cu minorele traficate de doi vasluieni atunci când evoluau la echipa de fotbal FC Vaslui.
Dosarul în care Papp şi Bălace au calitatea de martori a ajuns în instanţă în martie 2014.
Cei doi vasluieni judecaţi în acest dosar ar fi exploatat sexual, în municipiul Vaslui şi în străinătate, cel puţin cinci tinere.
Potrivit anchetatorilor, Viorel Rusu şi Carlo Grasu au racolat, începând cu anul 2011, mai multe eleve de la diferite licee din municipiul Vaslui, pe care apoi le-au obligat să practice prostituţia, prin constrângeri fizice şi morale. Exploatate sexual, într-o primă fază, în municipiul Vaslui, tinerele erau apoi duse în Irlanda şi Elveţia, unde, de asemenea, erau constrânse să se prostitueze. Printre clienţii elevelor, susţin anchetatorii, s-au aflat inclusiv jucători aflaţi sub contract cu formaţia de fotbal FC Vaslui. Cercetările în acest caz au fost declanşate încă din anul 2011, în baza unor informaţii primite de către procurorii DIICOT.
În prezent, internaţionalul Paul Papp evoluează la Steaua Bucureşti, echipă cu care a semnat pe cinci sezoane în noiembrie 2104.
Fostul jucător australian de tenis Bob Hewitt a fost găsit vinovat de viol şi agresiune sexuală
Mediafax, 23 martie 2015
De Luminita Turcu,
Fostul jucător australian Bob Hewitt a fost găsit vinovat de viol şi agresiune sexuală asupra a trei femei, în perioada în care era antrenor, în anii '80-'90, informează Associated Press.
Mai multe femei au depus mărturie în procesul care a început în luna februarie la un tribunal din Johannesburg, iar judecătorul Bert Bam l-a găsit vinovat pe Hewitt pentru două acuzaţii de viol şi una de agresiune sexuală.
În 2010, Bob Hewitt, în vârstă de 75 de ani, a fost suspendat din "Hall of Fame-ul" tenisului, din cauza acuzaţiilor de abuz sexual asupra unor tinere pe care le-a antrenat.
În urma anchetei efectuate de un avocat la cererea "Hall of Fame", instituţia a decis să retragă placheta fostului campion de dublu, câştigător a 15 titluri de Grand Slam la masculin şi la mixt, între anii 1960 şi 1970, şi să şteargă toate referinţele cu numele său.
Bob Hewitt este născut în Australia, dar are şi cetăţenia statului Africa de Sud, ţară în care locuieşte şi în care este cercetat pentru faptele sale.
Monitorizare realizată de Tudorina Mihai şi Cristina Rădoi
Asociaţia Front
E-mail: front.feminist@
Conţinutul acestui material nu reprezintă în mod necesar poziţia oficială a granturilor SEE 2009 – 2014.
................
................
In order to avoid copyright disputes, this page is only a partial summary.
To fulfill the demand for quickly locating and searching documents.
It is intelligent file search solution for home and business.
Related download
Related searches
- 1 or 2 374 374 1 0 0 0 1 168 1 1 default username and password
- 1 or 3 374 374 1 0 0 0 1 168 1 1 default username and password
- 1 or 2 711 711 1 0 0 0 1 168 1 1 default username and password
- 1 or 3 711 711 1 0 0 0 1 168 1 1 default username and password
- 1 or 2 693 693 1 0 0 0 1 168 1 1 default username and password
- 1 or 3 693 693 1 0 0 0 1 168 1 1 default username and password
- 1 or 2 593 593 1 0 0 0 1 or 2dvchrbu 168 1 1 default username and password
- 1 or 3 593 593 1 0 0 0 1 or 2dvchrbu 168 1 1 default username and password
- 1 or 2 910 910 1 0 0 0 1 168 1 1 default username and password
- 1 or 3 910 910 1 0 0 0 1 168 1 1 default username and password
- 192 1 or 2 33 33 1 0 0 0 1 1 1 default username and password
- 1 or 2 364 364 1 0 0 0 1 168 1 1 admin username and password